— 450 - 



i saa lienseende liaaber jeg muligens at kunne vinde ved undersøgelsen 

 af de prøver, jeg har faaet fra Eisør. Da de imidlertid endnu ikke 

 er færdig maalt, maa jeg afholde mig fra endnu at fremsætte nogen- 

 lunde mening herom. 



Dette er i korte træk de resultater, hvortil maalingerne af det 

 store sildemateriale 190-4 — 1906 synes at føre. Dog kan det selvsagt 

 tænkes, at der ved det endelige opgjør af disse maalinger, som strækker 

 sig over et par tusind individer, at der vil vise sig enkelte forskjellig- 

 heder fra den lier fremsatte oversigt. 



En indvending, der let vil falde mange ind at gjøre, er, at disse 

 maalinger og observationer, der kun foretages over et faatal af individer af 

 hver fangst, let maa være underkastet et tilfældes luner og saaledes ikke 

 kunne give et paalideligt indtryk af de sande forholde. Selvfølgelig blir 

 ogsaa her sandsynlighedsberegningerne at anvende efter stor maalestok. 

 Men — j.jeg vil ikke undlade at gjøre opmerksom paa, at den under- 

 søgelse af en række udvalgte sild, som jeg her har meddelt en del af 

 resultaterne af, selvfølgelig ogsaa maa støtte sig til betragtningen af den 

 hele fangst, hvis den vil undgaa at blive afhængig af den tilfældighed, 

 som undersøgelsen af en mindre prøve selvfølgelig altid vil medføre." 

 („Norsk havfiske", anden del side 322). Disse ord kan med føie anføres 

 her. For at give undersøgelserne større sikkerhed, bredere basis, fore- 

 toges i 1905 — 1906 massemaalinger ved siden af raceundersøgelserne, 

 hvortil der desuden i fangstjournalerne føies en almen karakteristik af 

 den hele fangst for hver garnsætning. 



Ulige større vegt har den indvending, at en drivgarns! ang st 

 absolut ikke kan give et paalideligt billede af den i søen fore- 

 kommende sild. De negative resultater siger saa godt som absolut 

 intet. For det første er det ikke sikkert, sildestimerne gaar netop i den 

 dybde garnene staar. For det andet er garnene bestemt til at 

 fange sild af bestemt størrelse. Saaledes er det et tilfælde, om 

 der blir hængende en liden fedsild i en nordsjøfiskers garn, som det var 

 et rent tilfælde, at der i garnene paa „Michael Sårs" paa en enkelt 

 station 1905 blev hængende tre bladsild. En slig hæudelse gir en nær- 

 mest det indtryk, at der paa dette sted maa have forekommet — for 

 at udtrykke sig med forsigtighed — nogen bladsild, muligens heller ikke 

 saa rent lidet. — Disse undersøgelser over drivgarnsfangsterne kan 

 derfor intet sige om stammernes mindre sildestørrelsers udbredelse. Det 

 maa være fremtiden forbeholdt at opklare deres livsforhold, deres biologi. 

 Dog maa undersøgelser over den større sild ikke tilsidesættes. Med 

 fuld forstaaelse for betydningen af saadanne biologiske forskninger er 

 det derfor ogsaa, kommissionen for de intern ationale havundersøgelser 



