- 48 — 



Strøiiiinen lanj^s vor Sydøstkyst har altid voldt Sætterierne store 

 Ulemper, idet aarligaars en Masse liedskaber ved Sammendi-iviiing- er 

 bleveii odelagte; efter dyrekjobte Erfaringer har mange Fremmede fnlgt 

 Hjemmeiiskernes Raad for mest muligt at ftia Bngt med disse Ulemper, 

 men der stod endnu ivinter adskilligt tilbage at ønske. 



Kravene paa udtrykkelige Bestemmelser om forsvarligt Holdeg-ods 

 for Sættegarn lyder stadig stærkere, og Stenene og Træki-abberne bør 

 heretter afloses af Ankre eller Drægger. Østlændingeine briiger Ankre 

 af 15—25 kg.s Vægt eller Drægger med 4 Flig af (omtrent 1 Tomme i 

 Diameter) Rundjern og af en lignende gjennemsnitlig" Vægt som Ankerne, 

 — Dræg:g'er med Trælæg og .Feinklor anvendes ogsaa, men man tinder, 

 at disse bor veie mindst 25 kg. ; en 3 å 4 Favne Kjetting og- forøvrigt 

 solid Toiigværk til Komplettering af dette Holdegods, og- Udstyret ansees 

 forsaavidt tilfredsstillende. 



Bergede Redskaber har af praktiske Grunde for en stoi- Del været 

 opbevarede hos vedkommende Findere. Dette bør ændres derhen, at det 

 fundne overleveres til Opsynet, som efter endt Fiske bringer sine mulige 

 Beholdninger til det ordinære Politi ; Eieren som Bergeren af Redskaberne 

 sikres derved bedst mod Urimeligheder. 



Den forargelige Uskik, at man ogsaa undei^ Pisket driver Fuglejagt 

 boi'tover hele Sjøen, er forbudt ved Lovens § 13; man har ikke alene 

 skudt, hvor Folk ikke egentlig har været generede deraf, men (nidog 

 iblandt Farkoster paa Sjøen og i Havne, saa Haglene har hvinet om en, 

 — slig Fornøielse maa der gives A f kald paa. 



]\Ied Hensyn til Sildemaalet var Forholdet ivinter meget bedre end 

 under foirige Fiske, idet de fleste nu var i Besiddelse af lovlige, justerede 

 Maaltønder. Paa flere svenske Fartøier fandtes dog Maalekar af en fra 

 vores forskjellig Form, forholdsvis smale i Bunden og vide oventil — en 

 Form, som tilsteder et ulige større Overmaal end vøre Tønder; ligesaa 

 vist som Fiskerne ved slige Maal anser sig forurettede, ligesaa vist 

 er det, at Formen paa det norske Maal er den her i Landet eneste 

 lovlige, — og i Overensstemmelse hermed handledes der da ogsaa. — 

 At Fiskerne har enets om at vende saavel norske som svenske Opkjøbere, 

 der maatte presentere ulovlige Maal, Ryggen, vil betydelig virke til saa- 

 dant Uvæsens fuldstændige Fjernelse. 



Vistnok af Uvidenhed gjorde en af vore Fiskere sig ivinter skyldig 

 i Overtrædelse af svensk Lov, idet han — uden Anmeldelse til vedkom- 

 mende Myndighed — solgte et lidet Sildeparti i Lunneviken, østenom 

 Katholmen; dette blev en saa daarlig Aflære for Fiskeren, at han og 

 flere med ham bør være forsigtigere en anden Gang. 



