— 115 — 



Istedetfor som hidtil at lade alle de nævnte, prægtige Fartøier ligge 

 oplagte i ligetil 10 Maaneder af Aaret burde man sende dem — beman- 

 dede med saa mange driftige og erfarne Fiskere som muligt (Søudmøringer 

 og Nordlændinger burde komme med) og forøvrigt Unggutter — «paa 

 Revet» først i April og holde det gaaende her, til Dorgningssaisonen 

 var inde, — ogsaa under denne er der jo rig Anledning til at faa andet 

 end Makrel. Naar her bl. a. foreslaaes Unggutter, er Aarsagen dertil 

 den mere end tilstrækkelige Erfaring, man nu har fra Dorgeturene, tor, 

 at det saare vanskelig gaar, naar hele Besætningen paa et Fartøi saaat- 

 sige bestaar af lutter kloge Folk, hvoraf alle vil byde, men ingen lyde; 

 det er jo ogsaa saa naturligt, at den ældre Fisker, som tidligere kun har 

 været vant til at færdes i sin lille Baad langs Stranden, ikke har saa let 

 for at finde sig tilrette i Forholdene ude paa Sjøen som den, der fra 

 Begyndelsen af opdrages deri, — derfor uuge Gutter i videst mulig Ud- 

 strækning. Mønstring for Indrulleringen som for andre Skibsmandskaber 

 bestemt og kun én Vilje ombord. 



Et eller flere Dampskibe med udvalgte Besætninger (Førerne burde 

 vel være interesserede i Foretagendet) kunde sysselsættes med at bringe 

 ud Agn til den eventuelle Flaade, skille Fiskerne af med Fangsten og 

 afsætte denne, hvor Omstændighederne tilsagde det; af Hensyn til Bord- 

 ningen i Sjøen maatte vel helst sterke Trædampere her blive at benytte. 



Briterne, Tyskerne og Svenskerne f. Ex. bringer jo aarligaars store 

 Fiskemasser fra Nordsjøen til sine Markeder, — og de tjener gode Penge; 

 hvorfor skulde saa ikke vi, som dog i langt høiere Grad er henviste til 

 Sjøen, gjøre det samme? Det skulde visselig blive et rentabelt Fore- 

 tagende for vort Land. 



Hvad Markeder angaar, saa har vi jo bl. a. — særlig i Stavanger — 

 en Mangfoldighed af hermetiske Fabriker, som daglig kappes om al den 

 Fisk, de kan overkomme. Hvad, om disse Fabriker slog sig sammen for 

 at faa denne Bedrift igang? Der burde spekuleres ivinter, saa alle kunde 

 tåge fat til Vaaren. 



I Haab om at det ikke maa vare for længe, inden vi har en Masse 

 Folk og Fartøier saaledes isving, vil jeg endelig tillade mig at foreslaa, 

 at det Offentlige skaffer Dampskib(e) til stadig Disposition ogsaa for 

 Fiskeriernes Skyld. Særlig for Fiskerne i den søndre Del af vort Land, 

 som dog kan siges mer henviste til Havet end Folk i vore nordligere 

 Egne, skulde et saadant Fartøi — med et Elitemandskab ombord — 

 utvivlsomt gjøre Fyldest for sig. 



L 



