- 198 



Tab. LII. 



TJagtet Gjennemsnitsfangsten pr. Mand altsaa var meget stor, blev 

 endog Bruttofortjenesten forlioldsvis noksaa liden paa Grund af de noget 

 lave Priser og det ringe Leverkvantum. Det kostbare Agn spiller ogsaa 

 en vigtig Rolle i økonomisk Henseende, hvorfor Nettofortj enesten for 

 mange blev tarvelig nok. Isaahenseende var der dog adskillige, som 

 ordnede sig mere eller mindre sparsomraeligt, idet de hjemmefra med- 

 bragte, dels noget saltet Sild, dels fersk Skjæl, hvoraf de ogsaa udover 

 Vinteren fik sig tilsendt endel, eller de grov den i Lofoten. Det er saaledes 

 oplyst, at der virkelig var Linefiskere, som paa denne Maade ingen 

 direkte Udgift havde til Agn. Hertil blev ivinter anvendt omtrent Alt, 

 hvad der med Rimelighed kunde benyttes. Som sædvanlig fik man en 

 hel Del saltet Skjæl, hvoraf der til Svolvær af 32 Skjælhandlere bragtes 

 omtrent 4 800 Dunke, men som derfra blev fordelt til forskjellige Vær. 

 Med Fartøier fra Bergenskanten formentes desuden tilført omkring 2 000 

 Dunke. Allerede den 15de Februar kom der med Dampskib dii'ekte fra 

 Hvaløerne 3 100 Kasser fersk Sild i Is, hver Kasse indeholdende 1 Hekto- 

 litei' Sild, hovedsagelig af Størrelse som stor og smaa Kristiauiasild, og 

 af samme eller lignende Vare kom der desuden flere Forsendelser i Vin- 

 terens Løb med Hurtigruteskibene. Den 27de Februar kom der med 

 Dampskib 1500 Tønder saltet Sild fra Bergen og Kristianssund, og senere 

 blev der tilført dels fersk Smaasild fra Finmarken samt flere Sildef jorde 

 i Nordland og søndenfor liggende Distrikter, dels saltet Vaarsild fra 

 Haugesundskanten. Af fersk Lodde kom der endel fra Vefsen og fra 

 Rognan i Salten, men Partiet var ikke stort, derimod var Tilførselen af 

 Kril og Brisling ikke ganske liden. Med Hensyn til Hvalørsildens 

 og Vaarsildens Brugbarhed som Agn kunde der vel være forskjellig 



