— 109 — 



Mening, men som Regel blev de begge anseet som gode, specielt var 

 dette Tilfældet for Vaarsi Idens Vedkommende, naar Agnet havde staaet 

 en Nat over i Soen, og endel Salt paa den Maade var ndvasket. Saltet 

 Kril ansaaes som mindre godt Agn. 



Blæksprnt, der aarlig pleier at være tilstede i NordlB,nd i mere end 

 tilstrækkelig Mængde, og benyttes meget til Agn, indfandt sig ligesom 

 Silden kun sparsomt ifjor Høst, hvorfor der kun fandtes lidet deraf 

 ivinter i Lofoten. Som en Sjeldenhed kan anføres, at ogsaa seig, mørke- 

 brun Lever, som Trandamperierne ikke vilde modtage, fandt Anvendelse 

 som Agn, der paa Daglinerne gav god Fangst. 



Hvormeget der af hver Sort blev forbrugt under Lofotfiskeriet kan 

 ikke bestemt opgives, men efter de fra Opsynsbetjentene indkomne Op- 

 gaver, tør Agnforbruget ivinter nok anslaaes til at repræsentere en Kapital 

 af omkring 600 000 Kroner. Gjennemsnitlig bliver dette 35—40 Kr, 

 pr. Linefisker, men derved maa bemærkes, at der efter Opgivende skal 

 have været Baade i de vestligste Vær, som brugte Agn for 90 - 100 

 Kroner pr. Mand, medens Udgiften i Østlofoten neppe nogetsteds væsentlig 

 overskred Halvdelen af dette Beløb og i de fleste Vær gjennemsnitlig 

 endog var betydelig mindre. 



Om Agnmangel var der ivinter saagodtsom ikke Tale. 



c. Friserne. 



De ved hver Uges Slutning ivinter noterede Priser i de forskjellige 

 Vær flndes anførte i Tab. LIII. 



