236 



Sildefisket. 



Efter den gode Faiig^st, endel Fiskere i 1894 gjorde ved Drivgariis- 

 tiske og i Frygt for, at Silden niaaske ogsaa i 1895 ikke vikle komme 

 ind til Kastepladsene for Nøter, begyndte man i Juli Maaned dette Aar 

 at soge efter Silden ude paa Havet med Drivgain for at linde Stimerne, 

 istedetfor man tidligere kun har reist ud med Drivgarn, naar Tilstede- 

 værelsen af støl re Sildestimer var formærket. 



Dampskibene «Rener» og «Langø» fra Vesteraalen søgte saaledes 

 efter Sild allerede i den sidste Halvdel af Juli Maaned og fandt hist og 

 her lidt, andre Steder intet. Men i de sidste Dage af Juli Maaned kom 

 store Sildestimer ind i den store Havaabning mellem Røst og Myken og 

 blev Gjenstand for Drivgarnsfiske, da de kom i S og SO for Lofotodden. 

 Her samledes snart endel Drivgarnfiskei-e paa Baade og nogle Dampskibe 

 foruden de to ovennævnte. Fisket foregik i Begyndelsen mest fra Moskenæs 

 og nærmeste Omgivelser fra de allerforste Dage af August. Fangsterne 

 var yderst ulige fra omtrent intet til oO Tønder. De deltagende Baade 

 var af alle Slags, fra store Sneseilsbaade af bedste Sort til 3 og 4 rums 

 Nordlandsbaade, ligesom man brugte de Garn, man kunde skrabe sammen. 



Den smukkeste Fangst, der forekom i Fiskets første Dage, gjordes 

 ved Notmand Anton Stolt fra Sortland, der i fire paa hinanden følgende 

 Nætter fiskede tilsammen omtrent 116 Maal Sild med én Garnbaad. 

 Prisen var overmaade høit oppe, Kr. 20,oo— 23,oo pr. Maal. Fisket tråk 

 sig langsomt opover Vestfjorden, mere eller mindre langt fra Land og 

 foregik saaledes efterhvert i SO for Bålstad, Henningsvær, Skraaven og 

 Brettesnæs. Paa de sidste Steder var Hovedfisket i første Del af Sep- 

 tember. Ujævnheden af Fangsten vedblev imidlertid i høi Grad. Del- 

 tagelsen var noksaa stor, men langtfra som de bedste Tider forrige Aar, 

 paa Grnnd af ringere og ujævnere Udbytte. 



Tilslut gik Silden tillands omtrent overalt rundt Vestfjorden, saa at 

 der indtil Udgangen af Oktober var stængt Sild i Svolvær, Østnæsfjorden, 

 Raftsundet, Kanstadfjorden, ved Lødingen, i Fiskfjord, paa Hammero, i 

 Stegen og flere Steder. Samtidig i Regelen ogsaa Garnfiske. 



Der foregik tillige Fiske mange Steder i søndre Salten, bedst ved 

 Fuglø. I Vesteraalen, hvor et Sildeindsig i Udgangen af August fandt 

 Sted i Eidsfjorden, og lidt senere Drivgarnfiske paa Hadselfjorden ved 

 Kvitnæs. Til Eidsfjorden strømmede en stor Mængde Fiskere og Saltere, 

 som imidlertid snart igjen foiiod Stedet, hvor Udbyttet blev forholdsvis 

 ringe. Tillige fandt mindre Indsig Sted i søndre Senjen. Der var ogsaa 

 Sild i mindre Maalestok paa Helgeland, mest i Melø, dernæst i Sjonen, 

 Herø, Tjøttø og flere Steder. 



Da Fisket var fordelt saa viden over og tråk sig udover den største 

 Del af Høsten, fik de allerfleste Notfolk mere eller mindre Fangst, og 

 mange Garnfolk samlede heller ikke saa lidet sammen. Fortjenesten var 



