— 240 — 



lertid ikke Oppaver for længere Tid, end de første 5 Fangstdage SO for 

 Moskenæs, saa noget mere ikke kan opgives dennegang. 



Fra de ovrige Dampskibe, der drev Sildefiske, har det ikke lykkes 

 mig at erholde Opgavei-, men Fangsten gik ikke for nogen paa langt 

 nær saa hoit op, som for «Rener» og «Lango», og heller ikke begyndte 

 de at fiske saa tidligt, eller holdt saa jævnt paa. Alle sluttede, da Silde- 

 priserne sank under Kr. 10,oo pr. Maal. 



Det er meget prisværdigt, at «Rener» og «Lange» søgte efter Silden 

 i Juli Maaned, og forhaabentlig vil disse Skibes driftige Rhederier fort- 

 sætte dermed et følgende Aar. En saadan Eftersøgning kunde let be- 

 virke, at Silden fandtes tidligere, og at saaledes Fangsten kunde begynde 

 tidligere. Først i Tiden er jo altid Friserne bra, og Udbyttet for Garn- 

 fiskere kan da blive saa betydelig bedre end senere. Da Sildefiskets 

 Begyndelse i Regelen falder sammen med Slaatten, vil Antallet af Garn- 

 fiskere, ligesom i Aar, ikke blive særdeles betydeligt, før denne vigtige 

 Aan er tilendebragt i Løbet af August. 



Uagtet jeg siden 1888 ivrigt har arbeidet for Gjennemførelse af 

 den Retorm at Gainfiskerne skal aftine Silden af Garnene under Træk- 

 ningen og ved at rote den let i fint Salt allerede i Baaden befri den 

 for Risten, og uagtet jeg har faaet meget Medhold heri og tildels faaet 

 Folk til at begynde dermed, havde jeg dog den Sorg at se, at under 

 Fisket indfor Moskenæs ikke nogen benyttede denne Fremgangsmaade. 

 De tilstedeværende Kjøber-Dampskibe, som det lod til at være af den 

 største Vigtighed at faa Silden, hvordan den saa ud, bare det var Sild, 

 betalte de overmaade høie Priser nærsagt, hvor Silden saa ud, og denne 

 Fristelse kunde de Fiskere, der ellers let havde kommet til at gjennom- 

 føre Reformen, ikke modstaa, hvorfor det gik hos alle paa den gamle 

 Maade. Man fik jo alligevel Kr. 22,oo og 23,oo pr. Maal 



Silden i Vestfjorden var imidlertid ikke absolut aatfri, og den havde 

 tildels lidet Ister. Den taalte idethele ikke, saa godt som senere, en 

 slet Behandling og Følgen af Kjøbernes «Fordringsløshed» i saa Hen- 

 seende var en stærk Reduktion af denne første Fangst' s Godhed. Noget 

 der selvfølgelig havde den største Indflydelse paa Varens Salgbarhed og 

 Forretningens Udbytte, og saaledes bar sin Straf i sig selv. 



Det ser fremdeles smaat ud med Raasilds-Kjøbernes Forstaaelse af 

 denne Sag. De kunde til sin egen Fordel ved at fordre velbehandlet 

 Sild og betale denne bedre, saa Fiskerne kunde have ogsaa denne Frem- 

 skyndelse, gjøre det meste til at forbedre Garnsildens baade Udseende 

 og indre Kvalitet og derved skaffe baade Afsætning for denne Vare og 

 Fortjeneste paa den til Fordel baade for Fiskere og Tilvirkere. 



Bodø 25de Februar 1896. Ærbødigst 



Jens O. Dahl, 



