— 156 — 



blive sopbefængt. Saaledes som Forholdene altsaa nu engang er for 

 Tiden, og saaledes som den gjældende JForhandlingskotume nu engang 

 har skabt dem, er der saa mange traditionelle Vaner at faa ændret 

 og- saa mange Vanskeligheder at faa fjernet, at det neppe ad denne 

 Vei • - gjennemgribende Forbedringer i selve Tilvirkningen — vil 

 blive nogen let Sag at beseire Sop-Ondet, uagtet der ikke kan være 

 delte Meninger om, at Ondets Bod ligger i Fiskens Tilvirknings- 

 maade, o: i Mangel paa renslig Behandling, i forceret Tørring og i 

 forsømt Presning, Omstabling og Luftning paa Bergene under Tor- 

 ringsarbeidet ved mindre gunstige Veirforhold. 

 2. Da derimod Lagringen af Klipfisken, dels paa Sjeboderne i Distrik- 

 terne, men fornemlig paa Pakhusene i Exportbyerne, falder sammen 

 med den mest kritiske Tid for Sop-Dannelse, og da det er i disse 

 Lagerrum. at den frodigste Trivsel for Soppen udfoldes, og den 

 største Udbredelse af Smitten begunstiges, o: de føleligste Tab ved 

 Varens Verdiforringelse skabes, — saa vil Ondets Omfang og 

 Intensitet her bedst kunne konstateres, og Resultaterne af benyttede 

 Midler mod Ondet her bedst kunne paavises. Og da dernæst de 

 Næringsdrivende vil vurdere en Kjendsgjerning i umiddelbar For- 

 bindelse med Fisk, en Ting, som de kan se og kontrollere, langt 

 hoiere end de sikreste, videnskabelige Theorier og Anvisninger, hvis 

 indre Gehalt de ikke kan granske, vil man ogsaa af denne Grund 

 vinde længere frem ad denne Vei og vække bedre Forstaaelse af 

 Sagens sande Sammenhæng. Bekjæmpelsen af Sop-Ondet bør derfor 

 mener jeg, koncentreres om Lagringen og Lagerruminene baacle af 

 Hensyn til Tiden og til Stedet, o: i Sommerens Lob og paa den 

 færdige, paa Lager liggende Vare. 



Naar udfra det, gjennem ovenstaaendc, betegnede Standpunkt skal 

 skrides til Handling, er Spørgsmaalet, om man som hidtil skal rette Be- 

 stræbelserne paa at desinficere Lagerruminene, eller om man særlig skal 

 søge at beskytte Fisken mod Sop. Med andre Ord: Skal man under 

 Bekjæmpelsen af Sop-Sygdommen behandle «S} r gestuen» (Lagerruminene), 

 eller «Patienten» (Klipfisken); skal Midlerne mod Ondet anvendes paa 

 Emballagen, eller paa Varerne? Det tryggeste er vistnok at svare: Det 

 sidste skal gjøres, men det første skal ikke forsømmes. 



Den ved en tidligere Anledning fremholdte Opfatning, at det er 

 Fisken, som fører Sop-Smitten til Lagerruminene, ikke disse, som paafører 

 Fisken Smitten, tror jeg at have faaet bestyrket under senere indvunden 

 Erfaring, nemlig denne, at Fisk bliver sopbefængt i rene, velvaskede 

 Lagerrum, medens der i andre, ustelte uflidde Rum kan lagres, hele 

 Sommeren igjennem, ganske sopfri Klipfisk. Det skal i denne For- 

 bindelse tilføies, at jeg ikke mener, at selve Lagerrummenes Vægge, 

 Loft og Gulv ingen Indflydelse øver paa Fisken ; men jeg mener, at 

 Fiskens egen Beskaftenhed er det afgjørende. Fra det daglige Liv kan 



