— 157 — 



enhver gives Exempler, som vil tydeliggjøre min Opfatning: Vil man 

 en varm Regnveirsdag om Sommeren sætte sine gjennemvaade Støvler 

 ind i et velafliikket, mørkt, trangt, klamt Kot, saa vil Støvlerne om nogle 

 Dage være vel bevoxet med Mugsop; havde man derimod hængt Støv- 

 lerne ude i Luften, paa Solsiden i frisk Blæst, vikle de blevet tørre og 

 sopfri ; og vikle man sætte tørre, rene Støvler ind i det nævnte Kot, vilde 

 disse ikke blive mugne med frodig Sop ndover. Fra Madvarers Behand- 

 ling og Udseende i Husholdningen eftersom cle opbevares i Spiskammer, 

 Kjælder, Stabur eller Loftsrum vilde kunne hentes flere oplysende 

 Exempler, hvorledes fugtige eller saftfulde Madvarer tager Mug i lukkede 

 Ruin, medens saftløse eller gjennemtorre holder sig fri derfor, selv i 

 mindre luftige Rum, og at tørre Madvarer i godt ventilerede, lyse Rum 

 holder sig beclst og er uforandrede endog i meget lang Tid. I alminde- 

 lige Iskasser, som man «for at spare Is» gjerne dækker godt til, og 

 hvorpaa alle Ventilhuller tilkorkes, kan man meget ofte tinde Madvarerne 

 mugne, medens de holder sig friske og fri for Mug, naar Iskassen er ren 

 og ordentlig ventileret. 



Naar det nu erindres, hvorledes Lagerrummene for Klipfisk paa 

 Sjoboder og Pakhuse saa mange Steder er vel afstængte, mørke, klamme 

 og uden anden Ventilation end gjennem Døraabningen og tilfeldige 

 Sprækker, og hvorledes Rummenes Beliggenhed ret imod Regntykke og 

 Havskodde gjør galt værre, medens f. Ex. de i Kristiansund fra den 

 nyere Tid opførte lyse, Mt beliggende, mod Solsiden eller mod tørre 

 Landvinde vendende Pakhuse afgiver de uden Sammenligning bedste 

 Lagenum — saa vil man forståa, hvorledes Rummenes Beskaifenhed kan 

 have en stor Betydning for Varens heldige Opbevaring. I Bergen er, 

 saavidt erindres, fra lang Tid tilbage Lagerrummene flyttede fra Tyske- 

 bryggens fugtige Lokaliteter til de mere fritliggende, luftige og lysere 

 Boder i Sandvigen og Skudevigen. At det desuagtet hænder i rigtig 

 slemme Sop-Aar, at Klipfisken omtrent overalt bliver sopbefængt, selv i 

 de bedste Pakhus, medens den hist og her i andre, mindre heldigt belig- 

 gende Lagerrum tindes at holde sig frisk og sopfri den hele Tid, uagtet 

 man tidligere har faaet Fisken sopbefængt sammesteds og ikke senere 

 har desinficeret Rummet, — synes mig ikke kan forklares paa anden 

 Maade, end at Fiskens egen Beskaffenhed er det afgjørende, og at 

 Lagerrummenes Beliggende, Udstyr og øvrige Beskaffenhed kun tjener til 

 at modificere Soppens Trivsel og Udbredelse; men, vel at mærke og 

 forudsat under enhver Omstændighed, at Lagerrummene er indrettede 

 som nu almindelig brugt, vel afstængt overalt, uden anden Aabning end 

 Døraabningen og helst mørk, uden Lysaabninger, og beliggende i umiddel- 

 bar Nærhed af Sjøen, i et Pakhus paa Bolværk, hvorunder Sjøen slaar 

 og Regnet drives ind i Blæst eller jævnlig omgivet af en Fugtighed, som 

 i kort Tid kan gjøre Fisken klam. 



Ved at tåge alt dette under Overveielse, og ved at gaa ud fra, som 



