- 163 - 



lignende velvillig Understøttelse ingen Nytte kan bringe. Aarsagen er 

 at søge i det Forhold, hvori en Fisker kommer ved at faa en Gave eller 

 faa et Laan, faa en forbigaaende Lettelse i sin Økonomi eller faa en 

 vidererækkende Hjælp for længere Tid. Vistnok er det vel ogsaa Til- 

 fælde, at disse velmente Gaver og Opmnntringspræmier ikke altid nddeles 

 under sagkyndig Veiledning og med det fornødne praktiske Skjøn paa 

 den nye Bedrift, medens Laan af det offentlige Laanefond ydes under 

 større Garanti i saa Henseende. Det bør ogsaa erindres, at i Regelen 

 medfører ikke disse Gaver og Præmier, at der fremdeles ydes vedkom- 

 mende Fisker nogen Bistand i Form af Veiledning og Kontrol med Mid- 

 lernes Anvendelse, medens netop saadan Hjælp i Raad og Daad er nøie 

 forbunden med den Kontrol, som det Offentlige udøver gjennem Fiskeri- 

 inspektørens stadige Inspektion, i en Række af Aar, med Hensyn til 

 vedkommende Baads eller Fartøis eller Anlægs hensigtsmæssige og løn- 

 nende Anvendelse, for at Renter og Afdrag kan indkomme regelmæssig. 

 Forresten er der en ikke ringe Forskjel mellem Fiskeriselskabernes Dis- 

 positioner, eftersom elet praktiske Fiskeris Repræsentanter eller de mere 

 merkantile Interesser faar Indflydelse paa Selskabets Arbeidsprogram og 

 Budget. 



Naar disse Forhold og hvad dermed staar i Forbindelse er omtalt 

 saa udførligt her, er det, fordi jeg tror at burde fremhæve, hvorledes 

 «Laanefondet til Havfiskeriernes Fremme», efter mit Skjøn, vil kunne og 

 har kunnet yde Fiskerierne en langt mere effektiv og vidtrækkende 

 Hjælp end Fiskeriselskaberne formaar, saaledes som de i Regelen hidtil 

 har arbeidet, paa nogle taa Undtagelser nær. Og efter den Erfaring, 

 som jeg navnlig i de sidste Aar tror at have indvundet, foler jeg mig 

 overbevist om, at Fiskeriernes Fremgang og tidsmæssige Udvikling vikle 

 blive ganske anderledes mærkbar og frugtbringende for Landet, om 

 Anvendelsen af de offentlige Bidrag til Fiskeriselskaberne blev underlagt 

 lignende sagkyndige Kontrol som nu bliver Laanefondets Midler tildel. 



Den raske Udvikling, som Havfiskeriet viser i 1896 og 1897 i 

 Romsdals Amt og navnlig for Søndmøres Vedkommende, kan ganske 

 bestemt føres tilbage til den værdifulde Hjælp, som Fiskeribefolkningen 

 der i de foregaaende Aar har erholdt gjennem Laan af Laanefondet til 

 Anskaffelse af hensigtsmæssige Dæksbaade, Skøiter og Dampbaade, ud- 

 rustede med Dorier. De paa den Maade hjulpne Fiskere har i flere 

 Henseender kunnet optræde som Foregangsmænd og vist andre et folge- 

 værdigt Exempel. Det eiendommelige ved Havfiskeriets Opsving i 1897 for 

 Romsdals Amts Vedkommende turde være dette, at den økonomiske Evne 

 til væsentlige Fremskridt har Fiskerbefolkningen ikke erhvervet sig gjennem 

 godt Udbytte a f Amtets hidtil vigtigste Fiskeri, Vinterfisket, thi dette 

 gav baade i 1895 og i 1896 et mindre godt Udbytte for Fiskerne. 

 En forholdsvis langt bedre lønnende Fortjeneste gav Havfisket og Bank- 

 fisket om Sommeren paa Storeggen, navnlig i 1896, da Mandslotten blev 



