— 168 — 



Silden altfor ofte er vanskeligt nok eller endog ugjørligt. Lignende 

 Fordele vil de større Kuttere vise sig at have fremfor Smaaskøiterne 

 under Bankfisket med gjennemført Saltning af Grovfisken ombord eller 

 under Kveitetisket med gjennemført Ising og Afkjoling ombord. Imidlertid 

 vil altid den Omstændighed, at Dæksbaadene er saa forholdsvis billigere, 

 at de fleste driftige Fiskere kan anskaffe sig en, medens Anskaffelsen og t 

 Udrustningen at' en Storskoite kræver større Kapital end Fiskere kan 

 magte alene, -- virke i den Retning, at Smaaskøiter og Dæksbaade, for 

 Tiden, vil foretrækkes. 



Hvorledes Driften af de forskjellige Slags dækkede Fartøier er ord- 

 net med Hensyn til Lottens Beregning og tkllæggenes Fordeling, har 

 jeg omhandlet i en tidligere Beretning, hvori jeg ogsaa gav en kort 

 Oversigt over, hvorledes Brugen af aabne Baade, Skøiter og Dampbaade 

 var udviklet i de forskjellige Dele af mit Distrikt, 



Om de benyttede Betegnelser «Smaaskøiter», «Storskøiter» o. s. v. 

 skal her kun tilføies, at til Storskøiter eller Kuttere henregnes i Almin- 

 delighed Fartøier paa 35 til 50 Tons og derover. Smaaskøiter er i 

 Regelen omkring 25 Tons og derunder, ikke faa er endog kun 12 til 20 

 Tons. Dæksbaadenes Størrelse og Bygningsart (Klinker eller Kravel) 

 varierer meget, idet endel er saa smaa som kun 20 Fod lang i Kjolen, 

 medens andre er indtil 40 Fod; men som den almindeligste Størrelse nu 

 for Tiden kan sættes 33—35 Fods Kjøl med 5 Mands Besætning og 2 

 Dorier for Vinterfisket, kun faa har 7 Mand og 3 Dorier. 



Hvad Rigning af aabne og dækkede Baade angaar, er nian i de 

 sidste Aar gaaet over til at benytte kun 1 Mast og Gaffelseil — helst 

 uden Bom) ; to Master med Loggerseil er efterhaanden gaaet ud af Brug 

 og sees nu kun nndtagelsesvis; Stormast og Papegøimast brages af 

 enkelte store Dæksbaade, men vil formodentlig blive mere almindelig, 

 naar Drivgarnsfisket med Kabel paa det aabne Hav faar et større 

 ps ving. 



I Sammenhæng med Havfiskeriets Ldvidelse, navnlig paa den mørke 

 Aarstid, staar Spørgsmaalene om flere og bedre Fyre, og om større 

 Havnanlæg. Begge Dele er jevnlig Themata i Fiskerimøder paa mine 

 Reiser i Fiskeristrøgene. I Løbet af 1897 har jeg paa given Foranled- 

 ning fremholdt i en speciel Udtalelse, hvilke Krav der har meldt sig 

 angaaende en hengere Brændingstid for de saakaldte «Fiskefyres» Ved- 

 kommende paa Kysten af Romsdals Amt; saavidt vides findes ingen 

 Fiskefyre andensteds i mit Distrikt. Derhos er fremholdt det ønskelige 

 i, at enkelte af de mindre andre Fyre, som benyttes af Fiskerne paa 

 deres Seilads til og fra Fangstfeldtet tilhavs, fik dels et stærkere Lys, 

 dels en videre Lyskreds ved at forhøies. Det er sandsynligt, at Kravene 

 vil forfleres efterhaanden som en større Del af Fiskerbefolkningen faar 



