- K39 — 



Brug- for Fyrene udenfor den hidtil almindelige Tid, under selve Vinter- 

 fisket, o : et Par Uger af Januar samt Februar og Marts. Med en bedre 

 Belysning til Veiledning under Indseilingen fra Havet saavel Vaar og 

 Hest som Midtvinters vil selvfølgelig skaffes Fiskerne en tryggere og 

 hyppigere Anledning til at udnytte enhver Chance til Havfisken udenfor 

 den lyse Sommertid. Under dette Aars Storsildfiske blev flere Fiskefyre 

 tændte i Løbet af Forvinteren; Fiskernes Taknemlighed herfor kom 

 hyppigt tilorde. Kunde det paaregnes, at de fleste af Fyrene blev holdt 

 tændte hele Vinteren igjennem, er det sandsynligt, at Vinter-Kveitefisket, 

 som kan blive det mest lønnende af alle Line- og Snøre-Fiskerier, vil 

 blive drevet i stor Udstrækning ; hidtil har det været omtrent unraligt, 

 undtagen for Dampbaadene, som langt bedre end Seilere kan overvinde 

 Vanskelighederne ved de korte Vinterdage paa en farlig Kyststrækning 

 uden god Fyrbelysning. Saavidt jeg af Fyrdirektørens Udtalelser kan 

 se, kan der ventes en Ordning foreslaaet, som gaar i den her antydede 

 Retning; blev der givet Fiskeriinspektøren Anledning til at forhandle et 

 eventuelt Forslag derom med Fiskerbefolkningen i de mest interesserte 

 Distrikter, er det ikke usandsynligt at Sagens Udredning derigjennem 

 kunde yåes et lidet Bidrag for endel Lokaliteters Vedkommende. Det 

 forekommer mig at være en noksaa naturlig Ting. at den Del af Be- 

 folkningen, som skulde have den væsentligste Nytte af dette Slags 

 Foranstaltninger, blev raadspurgt eller i alle Fald hørt paa Forhaand 

 og da med Distriktets Fiskeriinspektør som Mellemled. Dette sker 

 vistnok af og til, men synes ikke at være nogen almindelig Regel, saa 

 mit personlige Kjendskab til disse Sager inden mit Distrikt neppe er 

 saa fuldstændigt, som det kunde og burde være, hvilket jeg oftere har 

 maattet beklage under de Foresporgsler, som Fiskere jævnlig pleier 

 henvende til mig i og udenfor de sædvanlige Fiskeri møder. 



Hvad dernæst Spørgsmaaset om nye eller større Havne for Hav- 

 fiskeriets Skyld angaar, saa er det indlysende, at naar de aabne, smaa 

 Robaade afløses af store Dæksbaade og Skøiter, vil de Havneanlæg, som 

 var beregnede kun eller næsten udelukkende paa Smaabaade, fin des lidet 

 hensigtsmæssige, dels for trange og dels for lidet dybe. Allerede for 

 Aar tilbage har Hensynet til de større Skøiter paa Vinterfisket gjort sig 

 gjældende i nogen Grad. Men naar Robaadenes Antal reduceres til en 

 Bagatel, og store Dæksbaade og Smaaskøiterne bliver nogetnær de 

 eneste, som bør komme i Betragtning som Repræsentanter for Fisker- 

 flaaden, saa kommer Kravene til en god Havn at stilles ganske ander- 

 ledes. Vistnok er for Tiden Stillingen saaledes, at man neppe kan vente 

 at se Bevilgninger til større nye Havneanlæg opførte paa Budgettet i 

 nogen større Mængde, saa Sagen forsaavidt ikke vil tindes at være 

 aktuel. Men jeg tror dog her at burde bemærke, at det nævnte Havne- 

 spørgsmaal stadig kommer paa Bane i Fiskerimøderne og kan siges at 

 spille en ikke ubetydelig Rolle under Bestræbelserne for at u (Vrikle Hav- 



