230 — 



Opsynet. 



Opsyn i Ordets egentlige Forstand var ikke anordnet, --- kim saa 

 vedkommende Lensmand paa Poliliets Vegne leilighedsvis nd til Fiske- 

 værene; det er sagt saa ofte tidligere og maa gjentages, at Fiskerne og 

 Folk idetheletaget er utilfredse meil saaledes at være henviste til under 

 de allehaande Forviklinger saaatsige at maatte tåge sig 1 selv tilrette. 



Mangfoldige Tvistigheder bilagdes i Mindeliglied ved deres Mellem- 

 komst, som liavde med Efterretningsvæsenet at gjøre; men bl. a. etpar 

 vidtløftige Notsager har — i væsentlig Grad formedelst Mangel paa 

 effektivt Opsyn - - uafgjorte ved Fiskets Slut, og det vil rimeligvis komme 

 til at koste saavel vedkommende Enkeltmænd, der tildels hor langt fra 

 hverandre, som Staten meget baade af Tid og Penge at faa de Knuder 

 endelig løste. 



Orden eller Uorden paa Havnene spiller selvsagt en overmaade stor 

 Kolle, hvor saa mange Folk som under dette Fiske er sammen, -- Man- 

 gelen paa tilstrækkelig Opsyn føltes ofte sterkt ogsaa for denne Sags 

 Skyld. 



Den Brændevinstrafik, som desværre endnu drives her og der, og 

 som de allerfleste længes efter en Stopper for — ialfald for Fisketidens 

 Vedkommende, afstedkom gjentagende et svare Lurveleven etsteds, og det 

 var ikke saa faa, som i døddrukken Tilstand nær var frosne ihjel; et til- 

 børlig vaagent Opsyn vilde ogsaa herunder kommet vel med. 



Efterretningsvæsenet var ordnet som under Østlandsfisket de 4 fore- 

 gaaende Vintre: D'hrr. Handelsmænd Jæger i Selsøvik, Qvale i Brønø, 

 Berg i Rørvik, Børskommissær Bang i Kristiansund N., Konsul Johan 

 Ameln i Bergen, Karsten Møgster af Sund, Konsul Wrangell i Hauge- 

 sund og Grosserer Thorbjørn Waage i Stavanger tilkommer i særlig Grad 

 Tak for deres særdeles Redebonhed med alle forønskede Oplysninger om 

 Fisket og hvad dermed stod i Forbindelse paa deres respektive Kanter ; 

 ogsaa D'hrr. Lensmænd Thorgaard af Frøien, Ivar M. Meland af Nordre- 

 Frøien, Johan Ramsli af Veiholmen, A lb. Ingebrigtsen af Hitteren og S. 

 Heggemsnæs af Ringso pr. Sorsmølen samt Lensmændene i Romsdals og 

 de Bergenhusiske Amter udviste en elskværdig Imødekommenhed, saa- 

 snart man sogte nogen Oplysning hos dem. 



