Forholdet mellem Garn- og Linefiskernes Lotter synes at være nogen- 
lunde ligelig i de Vær, hvor noget Fiske af Betydning foregik. Af det 
magre Udbytte i Østlofoten faldt mest paa Garafolkene, hvortil Smaa- 
garnfisket for endel bidrog. 
Tabel 55 viser det gjennemsnitlige Fangstudbytte pr. Mand i Tiaaret 
1881—1890 samt i de sidste 8 Aar. 
Tabel 55. 
Gjennemsnitsudbytte pr. Mand. 
Aar. ——=== dd 
Stykker Skrei. Kroner. 
I Gjennemsnit: 
1881-1180 856 | 203 
891 JG: 691 | 220 
1892: +00 540 | 143 
185 . FET 1012 | 225 
1894. +05 TT 1017 250 
8507. ET 1189 212 
1806... 10 558 160 
1697, ME. OVER 824 168 
1898: PN Me 504 | 110 
Den gjennemsnitlige Bruttolot pr. Mand kan vel ikke erindres tid- 
ligere at have været saa liden i Pengeregning, som i Vinter. Fisketallet 
pr. Mand var dog i 1864 lavere, det androg nemlig kun til 449; men med 
daværende høiere Priser kalkuleredes Lotten til 132 Kroner. 
Det samlede Parti har siden 1859 kun i Aarene 1862 med 11"/ 
Million og 1864 med 10*/10 Million, været mindre end i Aar. Antallet af 
Fiskere var den Gang henholdsvis 20864 og 22726. I en Tidsperiode 
af 40 Aar er altsaa Lofotfisket i 1864 det mindste og indeværende Aars 
det næstmindste i Fangst forholdsvis efter Antal Fiskere. Der er for- 
øvrigt en mærkelig Overensstemmelse mellem disse to Aar i alle Forholde. 
Veir, Vindretning, Luftens Temperatur, Fiskens Størrelse og Leverhol- 
