OE 
dighed, dens Gang, dens Forekomst i Østnæsfjorden og Raftsundet og dens 
Gydetid stemmer paafaldende. 
Mangel paa Agn indtraf ikke i Vinter. Der var tilstrækkelig Til- 
førsel baade af Sild og Lodde, hvorpaa Priserne holdtes rimelige. Af 
saltet Skjæl skal der være tilført omkring 7700 Kvarttønder, hovedsagelig 
fra Bergenskanten og for endel fra Namdalen og Nordland. Endskjønt 
der i Vestlofoten forbrugtes adskillig af denne Artikel, er det sandsyn- 
lig, at der blev gjenliggende noget usolgt. I Østlofoten var Agnforbruget 
lidet og paa Grund af den store Flytning vanskelig at opgive. I Vest- 
lofoten andrager det til 35;Kroner pr. Mand. I det Hele kan formentlig 
Agnudgifterne anslaaes til 350000 Kroner, eller omtrent 20 Kroner 
gjennemsnitlig for hver Linefisker. Hvad Fiskerne selv medbragte til 
Lofoten af Agn er heri medregnet. 
Udbyttet blev som før bemærket meget ujevnt fordelt. Medens enkelte 
Fiskere i Vestlofoten fik pene Lotter kunde andre i Østlofoten ikke 
klarere Husleie og erholdte Varer. 
c. Priser. 
De ved hver Uges Slutning i Vinter noterede Priser i de forskjellige 
Vær findes anførte i Tabel 56. 
