08 
varigt godt Fiske paa Sundsstrømmen, og andre ligesaa kompetente baade 
Garn- og Linefiskeres Bedømmelse taler imidlertid kun til Fordel for 
Delingen, naar der skal hensees til det Store og Hele. Det skal saa- 
ledes vanskelig med Rette af nogen kunne paastaaes, at Udbyttet af 
nævnte Fiske, om de der ansamlede ca. 250 Garnbade var given Anledning til 
at uddynge sin store Redskabsmasse i en saadan trang Kjord, var bleven 
saa stort og saavidt jevnt fordelt, som det blev. De flestes Mening er 
iallefald, at Fisken da i Løbet af ganske kort Tid var bleven stormet ud 
fra Strømmen, til stort Tab for Linebrugerne, hvoraf mange med sine 
smaa Baade ikke var rustet til at deltage i et Vestlofotfiske paa alminde- 
ligt Hav, og maaske til ringe Fordel for Garnbrugerne. 
Om Havdelingen 1 sin Almindelighed kan berettes, at der overalt 
blandt Linefiskerne var afgjort Ønske om dens Indførelse  Garnfiskerne 
indrømmede ogsaa for en stor Del, at Kravet fra Linefiskernes Side var 
berettiget; men mange frygtede for, at Vanskelighederne ved Overholdel- 
sen vilde blive for store, og lede til Overtrædelser med derpaa følgende 
Retstvistigheder. Disse Betænkelig heder ytrede sig især der, hvor Fiske- 
riet tildels drives langt fra Land og de bestemte Med i mindre sigtbart 
Veir kan være utydelige. 
I andre Distrikter var der Enighed om at forsøge Deling, idet man 
gik ud fra, at der i Tilfælde, ved Konduite fra Tilsynsmændenes Side, 
maatte kunne skjelnes mellem tilfældige og forsætlige Overskridelser af 
Havgrændserne. Qpnaaelse af Forbedring i de bestaaende mislige Forholde 
med Hensyn til de forskjellige Brugs Sammenvikling og deraf følgende 
Redskab- og Fangsttab, ansaaes at være af saa stor Betydning, at det 
for Haanden værende Middel burde prøves. 
At man ved at experimentere med Havdeling paa de Steder, hvor 
Forholdene ikke stiller sig altfor ugunstige derfor, maa kunne komme til 
et Resultat, omend dette ikke i alle Henseender kan blive paalidelig, 
hverken paa et eller 2 Aar, synes at være trolig. Fiskerne maa derfor 
ikke være altfor snar i sin Dom om det der foretages, selv om det til- 
dels kan se ud, som om der lægges Hindringer i Veien for den tilvante 
Frihed. Man faar erindre, at der arbeides til Løsning af et Spørgsmaal, 
som i lang Tid har været oppe, og udelukkende med Ophjælp af Fiskeriet 
for Øie. At der i Begyndelsen muligens foretages flere Ændringer i de 
besluttede Havdelinger maa heller ikke vække stor Forundring. Man 
har jo, ihvertfald i Vestlofoten, ingen Erfaring at bygge paa. Efterhvert 
som denne indvindes, maa der kunne indtræde mere Stabilitet, enten i 
Retning af Bibehold eller hel Forkastelse af disse. 
Med Hensyn til Redskabers Mærkning og Belastning fattedes der 
i Vestlofoten Beslutninger, og vil der sandsynligvis til pæste Vinter, saa- 
snart Konference med Udsalgene i Østlofoten er foregaaet, blive givet 
Vedtægter desangaaende. 
