— 169 — 
fabrikker i Jarfjord flyttedes til Ingø, og Selskabet «Haabet» flyttede sit 
hele Etablissement fra Bussesund til Baadsfjord. Ilaar vil disse Fabrikker 
igjen være i fuld Drift. 
Den meste Hval blev skudt paa Strækningen fra Nordkyn til Sørøen 
og ofte meget langt fra Land. Kapt. Ingebrigtsen benyttede ogsaa ifjor 
i Lighed med foregaaende Aar Slæbebaad i et Par Sommermaaneder, og 
skjød i denne Tid endel Hval, væsentlig Blaahval, paa Havet omkring 
Bearen-Island, hvor han ogsaa skjød 4 Bootlenose. 
Priserne paa saavel Hvalolie som Guano skal ifjor have været noget 
bedre end i 1897, men derimod har Priserne paa Barder været lavere. 
Værdien af den samlede Fangst kan antagelig anslaaes til Kr. 1 150 000,00. 
Ffterat man nu i nogle Aar ikke har hørt synderlig Klager over 
Hvalfangstens Skadelighed, kom disse ifjor paa Grund af det mindre 
gode Loddefiske atter frem med fornyet Kraft. Der afholdtes Massemøder 
og fattedes Resolutioner, der da væsentlig gik ud paa absolut Forbud mod 
Tilgodegjørelse af fanget Hval i Finmarken det hele Aar. Man har nu 
tildels frafaldt de gamle Paastande, at Lodden hindres fra at komme til 
Land, at Skud skræmmer Fisken og at Blod af anskudt Hval forurenser 
Sjøen, men der fremholdes nu, som før nævnt, at Kobbens Ankomst til 
Kysten skyldes Hvalfangsten. Skulde vi nu igjen faa nogle gode Fiske- 
aar, vil nok Klagerne over Hvalfangsten atter forstumme en Tid, men 
at disse vil komme igjen, hvergang vi faar et mindre godt Loddefiske, 
derom føler jeg mig forvisset, selv om Kobben skulde udeblive. Jeg har 
i Aarrækker fremholdt Ønskeligheden af, at der maatte blive foretaget 
grundige videnskabelige Undersøgelser under Finmarkens Fiskerier, og 
jeg gjentager, at man alene paa denne Maade kan finde Aarsagen til de 
saa forunderlig vexlende Fiskerier heroppe. Intetsteds i vort Land er 
Fiskerierne saa vexlende og ubestemmelige som her. Loddens Indsig er 
uregelmæssig, Loddetorsken kommer det ene Aar til Østfinmarken, det 
andet til Vestfinmarken eller kan omtrent udeblive fra hele Finmarken, 
selv om der er Lodde nok under Land, Hysen, hvoraf der enkelte Aar 
kan være store Masser, forsvinder aldeles og kan være borte i flere Aar, 
Seien søger enkelte Aar i store Masser ind i Fjordene, andre Aar holder 
den sig mere ude ved Kysten, og Silden samt forskjellig anden Fisk kan 
være borte i Menneskealdre for saa at komme igjen. Alt dette maa 
have sin naturlige Aarsag, og kunde man ved Videnskabens Hjælp faa 
stadig undersøgt Vandets Temperatur og Saltgehalt samt den Fiskeaate, 
der af Strømmen føres hid eller udvikles her, saa skulde det undre mig, 
om man ikke med Tiden skulde kunne faa opklaret mange Spørgsmaal 
paa Fiskeriernes Omraade, der nu ere uløste og som gjør, at man nu 
lægger Skylden paa feilslaaede Fiskerier baade paa det ene og det andet, 
som ikke har noget dermed at gjøre. Saadanne grundige videnskabelige 
Undersøgelser vilde ikke alene blive af stort videnskabeligt Værd, men 
ogsaa sikkerlig kunne blive af ikke ringe Betydning for Finmarkens 
