1 
Hvormeget Sei der opfiskedes sammen med Torsken kan ikke op- 
gives, men det var ialfald ikke ubetydeligt. 
2. Søndre Bergenhus. 
Udenfor Solsvik—Fedje fornammes Skreien omkring Midten af Januar, 
og først i Februar viste det sig at være adskillig Fisk fore langs hele 
den ytre Skjærgaard; men for Uveirets Skyld kom man først over Midten 
af Februar igang med ordentlige Forsøg. Efter Forløbet af den første 
Uge i Marts, mens Fisken endnu var fyldig og idetheletaget meget pen, 
indskrænkede pludselig Fangsten sig til svage Fornemmelser bare, og 
man troede, at den allerede fuldstændig havde forladt Kysten, da den 
omkring 20de Marts atter bed paa; i Dagene 22de—25de Marts fiskedes 
meget godt og man udrettede daglig noget, indtil Fisken i Paasken tog 
tilhavs igjen. Foruden over Uveir klagedes der tildels over Mangel paa 
Agn, hvormed «Byfiskerne» (Forseilerne af fersk Fisk fra Værene til 
Bergen) i Regelen maatte forsyne Fiskerne paa Strækningen Sotra— 
Fedje. I Slutningen af Marts og Begyndelsen af April brugtes delvis 
Liner ogsaa paa Fangstfeltet nordenom NSelbjørnsfjorden, — forøvrigt be- 
nyttede man blot Snører her; søndenfor nævnte Kjord brugtes hele Tiden 
begge disse Slags Redskaber samt — allersydligst — Garn. Først i 
Marts var Rognholdigheden 550 og Leverholdigheden 400 omtrent, — ved 
Jevndøgn var Fisken paa det nærmeste klar med Gydningen. Paa 
Værene varierede Prisen for Fisken rund mellem 25 og 20 Øre med 21 
Øre som Middelpris; da der i Distriktet fiskede 3 500 Mand (1 127 Baade), 
skulde Mansloten altsaa blevet Kr. 10,50. 
Følgende Tabel indeholder nærmere Redegjørelse for Fiskets Gang 
og Udbytte: 
