Fra 
Inspektøren for Saltvandsfiskerierne 
i nordre Distrikt. 
Beretning 
om hans Virksomhed i Aaret 1898. 
(I Uddrag). 
Lofotfisket. Dette Fiske foregaaar fremdeles paa gammel Vis med 
Garn og Liner, dog med den Undtagelse, at der ved Garnbruget er skeet 
nogen Forandring, dette specielt vedkommende Garnenes Størrelse. Man 
har nemlig fundet, at de saakaldte Smaagarn er et noksaa lønnende Red- 
skab, ikke alene hvad angaar Anskaffelse, men ogsaa med Hensyn til 
Brugen; thi man kan til Driften af disse Garn bruge en meget mindre 
og selvfølgelig mindre kostbar Baad end den, der nu bruges til de 
almindelige Torskegarn. 
Imidlertid er Anvendelsen af saadanne Garn ved Lofotfiskeriet af 
noksaa ny Dato, og man har endnu ikke Erfaring for, hvorvidt de vil 
være tjenlige under et eventuelt større paagaaende Fiske, men desuagtet 
vil dette Redskab under mange Omstændigheder komme til at hævde sin 
Plads baade som nyttigt og økonomisk. 
Hvad der tidligere er udtalt om den store Nordlandsbaads Ombytning 
med Sneseilsbaade, er ufornødent nu at gjentages; her er Reformen saa 
at sige fuldstændig gjennemført; thi nu gjælder det ikke alene at anskaffe 
aabne Sneseilsbaade, men disse forsynes ogsaa for en stor Del med Dæk. 
Ogsaa til Linebruget begynder Sneseilsbaaden saa smaat at faa Ind- 
pas, idet dens Fordele til dette Fiskeri erkjendes; men den har en skar- 
pere Konkurent at kjæmpe med, Ottingen nemlig, der som Linebaad be- 
tragtet, specielt til Lofotbrug, besidder mange Fordele. Desuagtet har 
man dog dog Følelsen af, at ogsaa denne Baads Dage er talte; det gjælder 
kun at skaffe en god Type af Sneseilsbaaden. 
yr 
