— 243 — 
I denne Forbindelse finder jeg at burde gjøre en Bemerkning overfor 
de paa Udland og Indland, fra offentlige Fiskerifunktionærer og Privat- 
mænd fremkomne Opmuntringer og Forslag om at bygge store Fisker- 
dampbaade, efter engelsk og tysk Mønster, som kunde bringe Fangst- 
udbyttet direkte paa det udenlandske Forbrugsmarked. Det forekommer 
mig, at disse Forslag tager lidet eller intet Hensyn til vore Fiskeri- 
forhold. Og naar disse Forslags Talsmænd anfører som et formentligt 
sterkt Argument for sine Anskuelser i Sagen, at vi som sjøfarende Nation 
bør konkurere med de Fremmede paa Fiskepladsene ude i Nordsjøen og 
under Færøerne og Island, bestræbe os flittigt paa at forsyne engelske og 
tyske Markeder med Ferskfisk fra Nordsjøen og tilstødende Havstræk- 
ninger samt begynde at bruge Trawldampskibe m. v. og gaa over fra 
Seil til Damp i Fiskeriernes Tjeneste, saaledes som allerede er Tilfældet 
i Koffardiflaaden, —- saa skal jeg indrømme, at i denne Argumentation 
er der god Klang, og at det store, mindre sagkyndige Publikum vistnok 
vil føle sig tiltalt; maaske endog overbevist om en saadan Argumentations 
Holdbarhed. Men enhver med nærmere Kjendskab til vort Lands Fiskeri- 
forhold og med nogen Indsigt i selve Fangstarbeidet paa vore Fiske- 
pladse vil vide, at i Virkeligheden stiller Sagen sig helt anderledes, og 
at den i Perspektiv seede «Reform» ikke er nogen Forbedring af vore 
egne Fiskerier, ikke ligger indenfor vore Fiskeriers Ramme, neppe nok 
kan henføres til vor Fiskerbefolknings Opgave og under alle Omstæn- 
digheder ikke, økonomisk betragtet, vil kunne magtes af vore Fiskere. 
Den af Forslagsstillerne fremholdte «Reform» vedkommer Fiske- 
handlerne, Exportørerne og tildels Dampskibsrederierne; Forslagene bør 
derfor adresseres til disse Næringsdrivende. Sagen ligger for dem, an- 
gaar deres Forretning og vil kunne magtes af dem. Selve Fiskeriet ude 
paa Nordsjøens Banker er internationalt og kan forsaavidt ogsaa komme 
ind under norsk Fiskeribedrift, men det staar uden direkte Forbindelse 
med vore Fiskerier og kan ikke betegnes som en Udvikling af dem, 
saaledes som de er bestemte og betingede af Naturforhold, hvorover ingen 
menneskelig Magt raader. 
Naar det engelske og tyske Fiskeri med Dampbaade og Trawlere 
stilles op som følgeværdigt Exempel, saa kan som modsvarende — ikke 
modsat — Exempel opstilles for vore Fiskere det amerikanske, hollandske 
og tildels det skotske, hvoraf vort Fiskerfolk visselig kan lære meget, 
og med hvis Ordning af Fiskeribedriften vore Fiskerier har større Lighed 
i flere Punkter. 
Hvorledes man end stiller sig overfor de fremmede Nationers Fiske- 
rier som indeholdende lærerige Anvisninger for os, saa maa fremfor alt 
erindres, at kun en Brøkdel af vore Fiskere bor eller hører hjemme ved 
Nordsjøens Kyster, og at den langt overveiende Del af vort Fiskerfolk 
har og fremtidig vil have sit Arbeidsfelt langt nordenfor, samt at deres 
