EE 
3. Bør forsikringen begrænses til dødfaldsforsikring, eller bør den alle- 
rede fra først af omfatte ogsaa erhvervsudygtighed foranlediget ved 
ulykkeshændelser under fisket? 
4. Bør forsikringens indtægter ialfald for den væsentligste del søges 
tilveiebragt gjennem en forøgelse af eksportafgifterne paa fiskepro- 
dukter, specielt af afgiften til havnefondet, eller finder man at kunne 
anbefale, at en større eller mindre del af de allerede tidligere 
paalagte eksportafgifter overgaar til bestridelse af forsikrings- 
udgifterne ? 
5. Ansees det, hvis de under no. 4 fremsatte spørgsmaal besvares be- 
negtende, og direkte præmie saaledes maa anvendes, for hensigts- 
mæssigt at sætte indfordringen i forbindelse med udlevering af baad- 
merker? Bør i tilfælde ogsaa de fiskere, som ikke deltager i de 
store fiskerier, og som saaledes ingen præmie erlægger, alligevel 
omfattes af forsikringen? 
6. Hvor høi antages præmien at kunne sættes, uden at særlig ulempe 
opstaar, selv om indbetalingstiden falder i fiskets begyndelse? 
Bør erstatningsbeløbet, hvis størrelse selvfølgelig vil være afhængig 
af den i spørgsmaal no. 6 omhandlede præmies størrelse, sættes til 
et fast beløb, uanseet den forulykkedes forsørgelsesbyrde, eller bør 
det rette sig efter denne? 
8. Antages det, at i sidste fald ogsaa de forsikredes indskud bør gra- 
deres? 
1 
* 
Som svar paa disse spørgmaal indkom der i løbet af høsten 1906 
et stort antal, tildels ganske indgaaende udtalelser fra kystens amtmænd, 
amtsting, fiskeriforeninger og handelsforeninger. Med skrivelse af 17de 
november 1906 (Bilag 11) blev alle disse dokumenter mig tilstillede, idet 
departementet anmodede mig om ,at optage sagen til yderligere bearbei- 
delse og hertil afvive endeligt forslag”. Da de oversendte dokumenter 
er saa talrige, har jeg ikke fundet at burde optage dem i sin helhed 
blandt denne betænknings bilag. Derimod vil man i bilag no. 12 finde 
en af hr. sekretær Johnson forfattet fremstilling af de forskjellige ud- 
talelsers hovedpunkter. 
Af denne fremstilling fremgaar det, at departementets plan om i 
en nær fremtid at gjennemføre en ulykkesforsikring for fiskere fra alle 
hold er blevet modtaget med stor tilslutning. Der er ogsaa almindelig 
enstemmighed om, at en saadan forsikring kun vil have udsigt til at 
udrette noget, om den gjennemføres som en tvungen foranstaltning, idet 
det almindelig erkjendes, at der iallefald ikke for tiden er udsigt til at opnaa 
noget nævneværdigt ad frivillig vei alene. OQgsaa om det af departementet 
antydede maal, nemlig at begrænse forsikringens formaal til en dødsfalds- 
forsikring med en mindre erstatning engang for alle, er der 
