at hans livsstilling var husmand, gaardbruger, pladseier eller strandsidder, 
at hans hjemsted var et af kystherrederne i Romsdals eller Nordlands 
amt, at han er omkommen i aarets første maaneder ude paa de steder, 
hvor skreifiske drives, ja naar der endog oplyses, at han der er 
druknet under fiskeri, saa maa dog en saadan mand utvilsomt hen- 
føres til begrebet fisker, selv om hans livsstilling paa ekstrasedlen er 
henført til en af de ovenanførte med fiskeribedriften her i landet saa 
nær forbundne livsstillinger. Men det er klart, at der i denne udtalelse 
i hvert enkelt tilfælde indgaar et moment af skjøn, og at det vil bero 
paa et vist kjendskab til forholdene alene, hvem man kan medtage blandt 
fiskerne paa denne maade. Efter nøle gjennemgaaelse af det hele mate- 
riale har jeg saaledes sammenstillet en egen gruppe ,skjønsmæssig ansat 
som fiskere". Denne gruppe beror altsaa ikke paa direkte oplysninger 
af ekstrasedlerne selv, men paa slutninger trukne af sedlernes oplys- 
ninger. Men det synes mig klart, at denne gruppe ikke har mindre 
interesse for spørgsmaalet om en ulykkesforsikring for fiskere, og at det 
er en umulighed at forbigaa dem, hvis man virkelig ønsker at bygge en 
forsikring af fiskerne som stand. Rigtigheden af dette synspunkt 
synes alene at fremgaa af tabel 18's opgaver over samtlige de i tiaaret 
under fiskeri druknede. 
Man finder her nemlig: 
1. Opgivne kun som fiskere ..... ER. 825 
2.- Øpgivne delvis som fiskere. s.k 453 os GR 186 
3. Skjønsmæssig antaget som fiskere.....-.».. 238 
4. eldre fiskere 210--. 00550 > 0 34 
At udelukke de skjønsmæssig ansatte 238 mænd, som endog er 
druknede under selve fiskeriet, synes dog at maatte være udelukket. 
Noget anderledes stiller forholdet sig for opgaverne over de ,under 
skibsfart*, ,under baadfart* og ,ellers* omkomne personer. Man sav- 
ner her den støtte for skjønnet, som ligger deri, at drukningen fandt 
sted under selve fiskeriet. Der har dog ogsaa her i de fleste til- 
fælder været muligt at danne sig en bestemt mening om, hvorvidt ved- 
kommende burde henregnes til fiskerne. Jeg tager saaledes ikke i 
betænkning at udtale som min overbevisning, at en husmand fra Bjarkø 
i Tromsø amt, som i januar maaned druknede under baadfart paa And- 
fjorden, bør ansees for at være en fisker. Paa denne maade har jeg 
behandlet hele det foreliggende materiale for de 10 aar, og resultatet 
deraf findes fremstillet i tabel 17. 
Ifølge denne tabel druknede der i aarene 1895—1904 ialt 5257 
personer, hvoraf 3649 mænd, 15 aar og derover. Af disse har jeg 
