EE (7 ER 
henført 2079 til fiskerne, altsaa 208 pr. aar, og de fordeler sig 
saaledes: 
1. Opsysenknm om bskere .%.-. ass vante. 1278 
2 Opgmmerdeksgsom fiskere... asue»+as resa 320 
3. Skjønsmæssig antaget som fiskere .......... 481 
Af disse 2079 fiskere omkom der 
undenieken 48. ak ear) 1 215, aarlig 122 
Per bsfare avastsd Likte nt 14, — | 
Jaadart JAG. Asked aat 777, — 7 
pers st NHASU LS I PAAL 73, — 7 
Altsaa ialt 2 079, aarlig 208 
Anser man det derfor berettiget at anvende de undersøgte ti aars 
opgaver som grundlag for en beregning over det gjennemsnitlige 
antal druknede fiskere om aaret, saa skulde altsaa tallet 208 
være vort resultat. Heri indgaar dog da som et led min skjønsmæssige 
behandling af endel af de foreliggende opgaver. 
Imidlertid vil der hertil kunne bemerkes, at selv om man paa denne 
maade har fundet det rigtige tal for de aarlig i gjennemsnit druknede 
fiskere, saa er det dermed ikke givet, at disse fiskere er druknede ved 
en ,bedriftsulykke*, som det kaldes i loven om fabrikarbeidernes 
ulykkesforsikring, og i de tidligere fremlagte erklæringer har der været 
udtalt, at en ulykkesforsikring for fiskere bør begrænses til ,ethvert 
ulykkestilfælde paa havet paa reiser til og fra fiskepladsene, paa havnene 
samt paa reiser fra og til hjemmet under fisketiden. Derimod gjælder 
ikke forsikringen handelsreiser eller anden færden paa sjøen, der ikke 
staar i direkte forbindelse med fiskeriet.* (Kfr. Westergaards lovudkast, 
Sj4geBilåg 7). 
Det er desværre en umulighed at analysere de foreliggende opgaver 
over de under skibsfart, baadfart og ellers druknede fiskere, saaledes, at 
der kunde opstilles tal for, hvor mange som blev at henføre til den 
ovenfor opstillede kategori. Der findes paa ekstrasedlerne saaledes kun 
i nogle faa undtagelsestilfælde opgaver over baadfartens hensigt, og her 
at anvende en skjønsmæssig behandling vilde vistnok være muligt i 
enkelte tilfælde, for hvilke det direkte kan sluttes, at maalet har staaet 
i forbindelse med fiskeri, men det lader sig iallefald ikke gjennemførée at 
behandle det hele materiale paa en saadan maade. Holder man derfor 
fast paa det, at kun efterladte efter fiskere, hvis virksomhed i selve 
drukningsøieblikket stod i forbindelse med fiskeribedriften, skal være 
erstatningsberettigede, saa kan den foreliggende statistik intet tilfreds- 
stillende materiale give. Sikkert bliver da kun tallet 122, som angiver 
