det gjennemsnitlige antal pr. aar af de under fiskeri druknede 
fiskere. 
Imidlertid synes det mig meget utilfredsstillende at opstille denne 
begrænsning af erstatningsberettigelsen. For det første vil det vistnok 
i mange tilfælder være meget vanskeligt at afgjøre, i hvilken hensigt en 
baadfart eller ophold i havn har fundet sted. For det andet synes mig 
al baadfart, Ja al færden paa sjøen, at staa i saa nær forbindelse med 
fiskernes livsvilkaar, at en forsikring for fiskere mod ,bedriftsulykke* kun 
kan løse sin opgave, om den iallefald medtager et hvilketsomhelst døds- 
fald foraarsaget ved drukning paa sjøen. Efter denne betragtning, som 
jeg ikke her finder at burde begrunde yderligere, vil altsaa det søgte 
gjennemsnitstal for de aarlig druknede fiskere blive dette: 208. 
Tabellen bil. 26 indeholder en sammenstilling af fabrikarbeidernes, 
fiskernes og de omkomne fiskeres alder og egteskabelige stilling. Jeg vil 
her kun omtale de omkomne fiskere. Disses gjennemsnitlige alder var kun 
38.2 aar. Hermed stemmer det, at de 3 yngste femaarsgrupper tilsammen 
indeholder flere fiskere, nemlig 53 0, end alle de øvrige aarsgrupper 
tilsammen. Gruppen 15—20 aar udviser nemlig 15.2 %, gruppen 20— 
25 aar 21.1 %, gruppen 25—30 aar 17 % af det samlede antal om- 
komne fiskere. Fra det 30te aar aftager antallet, det holder sig dog 
noksaa høit til det 55de aar, senere aftager det sterkt. FEnkeltvis fore- 
kommer der dog omkomne fiskere helt op i 80-aarenes aarsklasser. 
Af tabellens 1794 omkomne fiskere var 53 /o ugifte og 47 % 
vifte. I de 3 første femaarsgrupper er endnu de fleste ugifte. De før 
nævnte 3 grupper viser procenttallene 0.7, 8.2 og 39.6 % gifte inden 
5-aarsgruppen. Fra det 30te aar er det overveiende antal (62.9 %) gifte, 
fra det 35te aar er næsten alle (over 80 %%) gifte. Medens saaledes de 
ugifte fiskeres gjennemsitlige alder var 24.6, var de giftes 42.8 aar. 
Tabellen bil. 20 indeholder opgaver over antallet af de i de forskjel- 
lige maaneder af aaret under fiskeri og under baadfart omkomne fiskere i de 
ti aar. Disse opgaver har ikke alene den interesse, at de f. eks. oplyser, 
at ulykkestilfælderne i vintertiden oktober—april baade under fiskeri og 
under baadfart er langt talrigere end i sommertiden mai—september. 
Men de tillader ogsaa, sammenholdt med andre oplysninger (særlig bopæl 
og stedet, hvor ulykken er indregistreret) med stor sandsynlighed slut- 
ninger om den slags bedrift, under hvilken ulykken har fundet sted. 
Saaledes ser vi i aarets første maaneder de høie tal for ulykker under 
skreifiskerierne; det høie tal i mai kan derimod sees baade at 
skyldes finmarksfisket og havfisket, idet det f. eks. paa talrige 
sedler oplyses, at den omkomne var hjemmehørende i Romsdals amt og 
omkom under fiske ,paa havet*. De forholdsvis færre ulykker i sommer- 
maanederne maa ogsaa for en stor del antages at skyldes de forskjellige 
