eteerhvem vu SE LØ er 18 959, 
hovederhverv: 5 SPRER: NE 10 247, 
bierhverv: 024 5 MotGEeN ete 23 381. 
Tilsammen 52 587. 
Som man ser, var der altsaa ved folketællingen i 1876 ikke saa 
langt ifra lige saa mange fiskere med bierhverv som fiskere med ene- 
erhverv og hovederhverv tilsammen. Var dette da ogsaa tilfældet ved 
folketællingerne 1 1890 og 1900? I saafald har vi i 1900 ikke havt 
50 000 men kanske henimod 100000 fiskere, som har drevet fiskeri som 
ene-, hoved-, eller bierhverv. 
Forinden man søger at løse dette vigtige Spørgsmaal er det selv- 
følgelig af største betydning at bringe paa det rene, hvad det statistiske 
centralbureau forstaar ved disse begreber hoved- og bierhverv. Jeg 
forelagde dette spørgsmaal for bureauet og erholdt herpaa følgende svar: 
sPaa foranledning skal man meddele, at der under klassificationen af 
livsstillinger ved den almindelige folketælling 1900 i det tilfælde, hvor 
flere livsstillinger var anført for samme person, blev som almindelig re- 
gel lagttaget, at den først anførte livsstilling blev regnet for vedkom- 
mende persons hovederhverv; altsaa naar der i schemaet var opgivet 
sfisker og gaardbruger*, blev han anført som fisker og omvendt. 
Ved siden heraf blev forøvrigt ogsaa i nogen grad taget hensyn 
til brugets størrelse, saaledes at ,gaardbruger* i forbindelse med fisker 
eller lignende stilling dog blev at regne som hovederhverv i alle de 
tilfælde, hvor kreaturholdet bestod af mindst 3 kjør.* 
Enhver som kjender noget til de norske fiskerier, vil baade af fol- 
ketællingernes tabeller og af dette bureauets svar umiddelbart forstaa, 
hvilken begrændset værdi denne statistik maa antages at have. 
Naar der i hovedoversigten over fiskernes livsstillinger er opført 1 
— en — fiskehovedsamler, 171 fisketilvirkere og fisketørrere af mand- 
kjøn, 5 agnfiskere, skjælfiskere, fiskehovedsamlere for hele riget, naar 
der for enkelt kommune (f. eks. Haram) ikke opføres flere fiskere, end 
det paa anden maade er bragt paa det rene, at der nu findes dæks- 
fartøier (se tabel bil. 27), saa kan dette ikke stemme med forholdene, ja 
feilen maa beløbe sig til flere hundrede procent. Endvidere maa det 
overhovedet ansees utilfredsstillende at opstille og begrænse inddelin- 
gerne til disse grupper fiskere med ene-erhverv, med hovederhverv og 
med bierhverv. Forinden jeg optager dette til videre overveielse, vil 
jeg først henlede opmerksomheden paa et helt andet statistisk materiale, 
nemlig det som indsamles over deltagerne i de store fiskerier. Hr. Kon- 
sulent Jens O. Dahl har udarbeidet en tabel (bil. 24) over antallet af 
