2 GR 
jeg antage, at denne tidsforskjel langtfra kan forklare forholdene. Det 
viser sig saaledes for tiden ikke muligt at udtale noget be- 
stemt end sige da at udtrykke nogen bestemt mening i tal 
(fareklasser) om de forskjellige slags fiskeribedrifters eller 
om de forskjellige landsdeles risikoer. Dette kommer vel for en 
stor del deraf, at fiske i aabne baade ofte kun drives en kort tid af 
aaret (som i Trondhjemsamterne), medens fiskeri i dæksfarkoster (som i 
Romsdals amt) drives hele aaret. I hvilken grad disse ting udjevner 
hinanden, kan for tiden ikke siges. Den eneste slutning, jeg for min 
del tror at kunne trække, om jeg baade skal støtte mig paa ovenstaaende 
tabel og paa mit kjendskab til forholdene, er den, at som de forskjellige 
geografiske og bedriftsforhold nu er, har det vist sig, at dødsfaldssand- 
synligheden har været: 
Som landets gjennemsnit i Nordlands og Tromsø amter. 
Under landets gjennemsnit paa Nkagerakkysten, i Trondhjemsamterne og 
paa Vestlandet. 
Over gjennemsnit i Romsdals og Finmarkens amter. 
Men under alle omstændigheder viser selv denne slutning, at alene 
fremtidig statistik kan endelig udrede de mange faktorer, 
som bestemmer størrelsen af dødsfaldssandsynligheden i de 
forskjellige landsdele. Vi kan derfor fortiden ikke finde 
noget paalideligt holdepunkt inden statistiken for kravet paa 
flere forskjellige forsikringer for de enkelte landsdele. A1- 
lermindst kan det ansees at være fordelagtigt for Finmarken 
at have en egen forsikring, ligesaalidt at udelukke Skagerak- 
kysten. I øieblikket synes det mig at maatte være fordel- 
agtigt for alle at dele de vekslende risikoer. 
Overfor spørgsmaalet om alderens indflydelse er vi derimod væ- 
sentlig bedre stillet, saafremt vi bygger paa folketællingens opgaver og 
betragter disse som repræsentative for den hele fiskerstand. Paa den 
følgende tabel er paa denne maade opstillet tabel bil. 26's opgaver over 
de forskjellige aarsgruppers omkomne og levende fiskere samt den derved 
beregnede dødssandsynlighed for aarsgruppen. Det er klart, at disse tal 
for dødssandsynligheden kun er relative og ikke absolute tal, dels fordi 
antallet af de druknede fiskere i en 10-aarsperiode er stillet i relation til 
de i et enkelt aar levende fiskere, og dels fordi hverken opgaverne over 
de omkomne eller de levende fiskere omfatter alle disse. De absolute 
tal vilde kunne findes ved multiplikation med ep konstant, men da de 
relative tal i lige grad kan benyttes for de slutninger, som kan trækkes 
af tabellen, opføres kun disse. 
