Tabel 3. Erstatning for død, invaliditet i forhold til arbeidsevnens 
forringelse og ved dagpenge under sygdom. 
aa ant I dø) Feb på ETT. | 
Erstatninesbeløb Præmier pr. mand 
| 
sl ba på då ko EE | Præmie ialt 
dagpenge | for død, 36 I 
Å ved in- ; Fi for død | for in- for dacv- | pe | fon 86500 
ved død ved | > linvalid og! mand 
validitet i alene | validitet penge , RK 
0 DE Je SM Rye done US MO 
x 2 
kr kr ge kr kr: kr kr kr 
, ; må 3 ; VA å . end : 
500 | F0 VPN SN EE 
: SEE VE 7 
1000 | 1440 | 255 2.02 1.06 1.09 Æ 17 360 705 
1500 | 2160 | % 59 | 3.06 | 1.59 1.09 5.74 | 496510 
2 000 DOS 0 ME 2077 19062138 1.09 7.29 630 585 
2500 | 3600 | *% | 5.09 2.66 | 1.09 | 8.84 | 764660 
Af tabellerne kan man se, at en erstatning af alle invaliditets- 
tilfælder alt efter arbeidsevnens forringelse efter den danske ordning 
koster omtrent halvdelen af, hvad dødsfaldserstatningen koster. EFrstat- 
ning for de sværere iuvaliditetstilfælder (50 % og over) koster 
mindre end '/s af dødsfaldsforsikringen. For dagpenge bør der neppe 
opstilles forskjellige alternativer. Man bør i tilfælde enten bestemme sig 
for at tage dem med eller ikke. For de lave alternativer vil derfor dag- 
penge udgjøre ligesaa meget som hele dødsfaldserstatningen, i høieste al- 
ternativ kun omkring "/5. 
Sammenligner man tabellerne med erfaringerne fra ulykkesforsik- 
ringen for fabrikarbeidere, saa har denne som bekjendt langt større ud- 
gifter til erstatninger for invaliditet. Saaledes har den norske rigsfor- 
sikringsanstalt for fabrikarbeidernes ulykkesforsikring ifølge sin beretning 
for 1903 udbetalt og afsat næsten 4 gange saa store beløb til erstatnin- 
ger for invaliditetstilfælder som for dødsfald. 
Og dog har det i Danmark vakt overraskelse, at ulykkesforsikrin- 
gen for fiskere opviste saavidt mange tilfælder af invaliditet. I beret- 
ningen af aaret 1901, altsaa kort efter forsikringens oprettelse, siger 
bestyrelsen: ,Ved behandlingen af loven om fiskernes ulykkesforsikring 
var det den almindelige opfattelse, at der blandt fiskerne, i modsætning 
til arbeiderbefolkningen, kun vilde fremkomme faa tilfælde af invaliditet, 
saa at man kunde se bort herfra ved skjønnet over, hvor stort statskas- 
sens tilskud til forsikringen vilde blive. Som man vil se, har denne for- 
udsætning vist sig ikke at være rigtig, idet den udbetalte erstatning for 
invaliditet og dagpenge har (i 1901) udgjort 38 % af det samlede er- 
statningsbeløb.* Der redegjøres i de senere beretninger for forskjellige 
