GE = 
de store fiskerier, og det er foreslaaet, at kun de fiskere, som paa 
denne maade betaler præmie, skal være forsikrede. Denne ordning er 
ogsaa stillet i forgrunden i det af handels- og industridepartementet ud- 
sendte cirkulære (bilag 10). 
Omtrent alle foreninger af fiskere har ligesom amtstingene i de 
store fiskeridistrikter fraraadet at bygge tfiskerforsikringen paa denne 
ordning. OQgsaa opsynscheferne ved vaarsildfisket og ved lofoten- og 
finmarksfisket, for hvem jeg har forelagt sagen, har som det sees af bi- 
lagene 15 og 16 fundet at burde fraraade ordningen. Se ogsaa det i 
bilag 16 givne sammendrag af erklæringer fra samtlige opsynsbetjente i 
Lofoten. 
De grunde, som fremføres imod ordningen, er følgende: 
1. Fiskerne har ikke paa nogen tid af aaret saa vanskelig for at ud- 
rede kontanter, som naar de kommer til fisket og netop har maattet 
koste sig redskaber, proviant m. m. Dette har været fremholdt af 
saa mange, at jeg ikke vover at benegte det, skjønt der jo synes at 
være brugt noget sterkere udtryk om denne side af sagen end egent- 
lig stemmende med virkeligheden. At ikke fiskerne skulde kunne 
afse et mindre beløb, som f. eks. indtil 1 krone, iallefald naar syste- 
met var blevet indarbeidet og fiskerne saaledes paa forhaand kjendte 
til, at de maatte regne med denne udbetaling, synes mig iallefald 
usandsynligt. — Naar systemet blir indarbeidet, vil det iallefald være 
lettere for fiskeren at betale en præmie end nu, da han er ganske 
uforberedt paa en saadan kontant udbetaling. Imidlertid blir der 
dog saameget tilbage af dette argument, at tidspunktet for ankom- 
sten til fisket netop er det vanskeligste øieblik for fiskeren at skaffe 
penge, og dette argument er i og for sig meget vegtigt. Ligesaa 
vil utvilsomt de mange vanskeligheder, som vil opstaa, inden systemet 
faar indarbeidet sig, være meget ubehagelige. Hvad skal i tilfælde 
opsynet gjøre med de fiskere, som ikke har penge og som ikke kan 
skaffe sig kredit? At hindre dem i at fiske vil iallefald maatte stille 
sig som en meget tvilsom foranstaltning. At indfordre præmien under 
fisket eller ved merkernes tilbagelevering vil, som ogsaa særlig frem- 
hævet af opsynsbetjentene i Lofoten, volde et særdeles stort arbeide 
og uorden i alle opsynsbetjentenes bøger og i deres arbeide. Vil 
det ikke ogsaa blive vanskeligt at kontrollere, at de indbetalte beløb 
kommer til at indgaa i forsikringens kasse? 
Fiskerne flytter som bekjendt fra fiskevær til vær og fra det ene 
-merkedistrikt* til det andet. Størst betydning har den store flyt- 
ning fra Nordlands og Tromsø amts skreifiskerier til Finmarken. 
Saafremt der ved saadanne flytninger ikke skal betales paany, hver- 
gang en baad faar nyt merke, maa fiskeren altsaa ved ankomsten 
e 
