stedlige forhold vil kunne ydes for forsikringens formaal. Alene paa 
denne maade tror jeg, at der baade vil kunne blive taget det rigtige 
hensyn til forsikringsevne og til det saa forskjellige behov for en for- 
sikring. Imidlertid ligger der dog + denne udtalelse et meget vigtigt 
moment, hvis betydning hr. Hoel særlig har henledet min opmerksomhed 
paa, nemlig at forsikringens budget ved den frivillige forsik- 
ring udsættes for at faa særlig mange og høie risikoer. hvor- 
ved muligvis de forøvrig paa gjennemsnitsforhold beregnede præmie- 
satser kunde komme i fare for at blive for lave. MHertil kan der 
bemerkes, at man neppe udelukkende kan forudsætte, at den frivillige 
individuelle eller kommunale forsikring alene vil bestemmes af risikoens 
størrelse, men ogsaa af de forsikredes rent private forhold og af den 
almindelige sans for forsikring i distriktet. Det er ogsaa et meget 
vigtigt moment, at det for staten har den største betydning at faa al den 
kundskab, som netop denne frivilige forsikring vil give, og at derfor 
staten bør ofre noget derpaa. Herom nærmere 1 næste afsnit. Ved 
siden heraf vil den her foreslaaede ordning ogsaa aabne den rigest mulige 
adgang til at indrette den Iokale organisation for en saadan forsik- 
ring efter forholdene. For staten vil det derimod være en umulighed at 
fastslaa en lokal ordning, som vil kunne virke paa en effektiv, billig og 
samtidig hensynsfuld maade i alle de forskjelligartede fiskerikommuner. 
Der kan tænkes mange forskjellige maader at ordne en saadan lokal 
forsikringsadministration paa. Kommunen kan enten selv overtare den 
og f. eks. benytte sig af den før omtalte lov af 29de april 1905 til at 
faa anmeldelser af fiskerne, eller ogsaa kan kommunen foranledige op- 
rettet en af kommunestyret kontrolleret forsikringsforening, som over- 
tager at indkræve de af kommunestyret fastsatte præmier paa den for 
medlemmerne hensigtsmæssigste og mindst følelige maade, og som ogsaa 
varetager medlemmernes rettigheder overfor forsikringen. Det har i 
denne henseende stor interesse, at der allerede tidligere blandt fiskerne 
selv har været gjort forsøg paa at organisere saadanne forsikringsforeninger. 
Se f. eks. hvad der i indledningen er meddelt om søndmørsfiskernes selv- 
hjælpskasse. End større interesse har i organisatorisk henseende et ud- 
kast til love, som i december 1903 blev udarbeidet i Aalesund (se 
bilag 31) og som ogsaa forudsætter kontrol af kommunestyret og en 
bestemt indkrævning af forsikringens indtægter af mandskabernes lotter. 
Forslaget blev vedtaget paa et massemøde af fiskere, men foreningen 
kom ikke til at virke, da den store Aalesundsbrand, som indtraf en 
maaned efter, umuliggjorde ethvert arbeide af den art. For alle saa- 
danne forsøg vil det selvfølgelig have den allerstørste betydning, at de 
kan ske i henhold til præmiesatser, garanterede af staten, saaledes at 
alle forsikringstekniske risikoer er ophævede, ligesaa at der ved beslut- 
