krav efter loven er betinget af, cm de kunne siges at være blevne for- 
sørgede af afdøde. Loven maa efter raadets opfattelse, der har fundet 
støtte hos indenrigsministeriet, forstaaes saaledes, at der kun vil kunne 
tales om forsørgelse i lovens forstand, hvor de paagjældende 1 alt 
væsentligt har faaet deres underhold af afdøde. Dette stemmer saavel 
med den almindelige forstaaelse af ordet forsørgelse, som formentlig ogsaa 
med lovens hensigt, idet ydelsen altid er den samme, og det saaledes 
ikke er muligt i det enkelte tilfælde kun at give en del af summen, 
hvilket dog maatte have været bestemt i loven, hvis denne havde villet 
yde erstatning ved delvis forsørgelse. 
IV. En stor del af de anmeldelser om fiskeres tilskadekomst. som 
indgaar til raadet, fremkommer paa et meget sent tidspunkt, uden 
at der sees at have foreligget særlige forhold, der gjorde en saadan for- 
sinkelse nødvendig eller dog forklarlig. Raadet finder derfor anledning 
til at henlede opmerksomheden paa, at det i loven er paabudt, at anmel- 
delse skal ske snarest muligt, og at det er i disse parters interesse, 
at dette paabud saa vidt muligt efterkommes. Ofte vil det vise sig nød- 
vendigt at indhente yderligere oplysninger, hvoraf det kan afhænge, om 
der overhovedet tilkommer den paagjældende noget krav efter loven. 
Er der da hengaaet lang tid efter det anmeldte ulykkestilfældes ind- 
træden, kan det hænde, at muligheden for at tilveiebringe de fornødne 
oplysninger er gaaet tabt. og at der derfor ikke kan tillægges vedkom- 
mende krav efter loven. En forhaling af sagens afgjørelse vil i hvert 
fald som oftest være en følse af en for sen anmeldelse. Der bør derfor 
fastsættes en tidsfrist for anmeldelse af ulykker. Men denne bør ikke 
optages i loven, men fastsættes af departementet efter bestyrelsens 
forslag. 
Af ikke mindre betydning er det, at bestemmelsen om, at den til- 
skadekomne snarest muligt efter ulykkestilfældet maa lade sig 
undersøge af en læge og derefter underkaste sig den læge- 
behandling, som findes fornøden, nøie iagttages. Det kræver ikke 
nærmere paavisning, at det har en overordentlig betydning for behand- 
lingens resultat, at den paabegyndes saa snart som muligt, og raadet vil 
ved sin fastsættelse af en tilskadekommens erstatning ikke kunne undlade 
at tage hensyn til. om invaliditetsgraden paa grund af forsømt lægebe- 
handling er blevet større. end den ellers vilde være bleven. 
Da det dernæst ofte kun gjennem en snarest muligt foretagen læge- 
undersøgelse lader sig konstatere, om der virkelig er sammenhæng mel- 
lem en lidelse og den derfor anførte aarsag, udsætter den tilskadekomne 
sig for, at hans krav ikke anerkjendes af raadet, saafremt han undlader 
at søge læge, saasnart forholdene tillader det. 
