== 
C. forretningsmæssig rentefod. 
Ved oprettelsen af det ældre havfiskefond blev der indhentet udta- 
lelser fra statens fiskerifunktionærer. I skrivelse af 12te februar 1888 
fremholdt i den anledning fiskeriagent Westergaard bl. a. følgende (St. 
prp. ne, 521889, 5, U7£) 
— — — — ,,Det er jo saa, at alle laantagere gjerne vil faa laant 
,saa billige penge som muligt, og at deres fortjeneste hermed vilde for- 
-Øges, men jeg befrygter, at dersom renten kun skal sættes til 3 pet., 
, hvilket jo vil paaføre staten direkte tab, kan dette stille vanskeligheder, 
snaar pengene skal bevilges, og ogsaa i fremtiden, naar kravet kan blive 
sstørre. Naar renten derimod beregnes til 4 pct., vil det vist gaa let- 
ytere; at faa laant penge til 4 pet. er allerede en saa stor hjælp, at 
alle vil være meget taknemmelig herfor; den ene procent mere vil heller 
sikke kunne være af nogen stor betydning for den enkelte laantager, 
.hvorimod det for kassen vil have den store fordel, at man tør haabe, 
yden vil gjøre meget for at ophjælpe havfisket uden at paaføre staten 
snoget tab. Jeg tror derfor, det for alle parter vilde være fordelagtigst, 
»at det blev forandret til: Laanet forrentes med 4 pet.* — — — — 
Som meddelt i første afsnit vedtog imidlertid stortinget i 1889 for- 
slaget fra Selskabet for de norske fiskeriers fremme om 3 pet. rente, 
hvorhos rentefoden i 1892 yderligere blev nedsat til 27/> pet. 
At denne billige rente har været ment som en rent midlertidig 
foranstaltning, fremgaar med tydelighed af udtalelser fra daværende ord- 
fører i næringskomiteen, hr. Vinje, under debatten i stortinget 1902 
(st.forhandl. 1901—1902, s. 2217). Af hans udtalelser hidsættes: 
sForøvrigt vil jeg gjøre opmerksom paa, at der synes at have ind- 
,Ssneget sig nogen misforstaaelse med hensyn til anvendelsen af disse penge. 
sDet lader næsten til, at der er enkelte udover distrikterne, som mener, 
sat disse fonds er almindelige laanefonds i lighed med andre laaneindret- 
,ninger. Det er selvfølgelig ikke tilfældet. Det er jo meningen dermed 
såt fremhjælpe en ny bedrift, og kun for saavidt er der adgang til at 
gfaa laan, men ikke til almindelige fartøier til en prøvet bedrift. Det 
yvilde være en lidet rimelig fremgangsmaade at yde af offentlige penge 
stil billige renter til en bedrift, som er i fuld virksomhed, og som derfor 
sikke skulde tiltrænge nogen støtte. Det har derfor altid været menin- 
sgen, at naar der søges laan til fartøier og baade, skal det være for at 
,fremhjælpe nye, tidsmæssige fartøityper og baadtyper. Det tror jeg, 
man maa fastholde, for at man ikke skal faa en feilagtig opfatning af 
,hensigten med disse fonds. Det er ikke hensigten, at det skal være 
,en bank, hvor man skal kunne faa laan til almindelige fartøier; det har 
gikke været meningen, og man vilde heller aldrig kunne fylde behovet, 
