== 913 — 
linerne. Fangsterne blev ikke store, men dog større end man havde 
ventet paa den slags agn, saaledes fik man ca. 530 kg. paa 4800 krog. 
Samtidig forsøgtes torskegarn som bundsæt og som drivgarn. Begge 
disse forsøg gav dog utilfredsstillende resultater. Bundsætningen gav 
en fangst af 2 torsk, 10 uer og 20 sei og drivgarnsfisket ingen fangst. 
Efter denne tur var udsigterne for agn saa slette, at videre line- 
forsøg blev besluttet at ophøre. 
Sommerfisket langs land efter torsk var særdeles smaat udfor Vardø 
indtil den 18de august, da torsken stødte under land, altsaa noget senere 
end den blev formerket at staa ude paa banken (første dage af august). 
sGeir*s samlede fangst i forsøgstiden blev 28 154 kg. fisk og 3 261 
liter lever til en værdi af ialt kr. 5 266.73. 
Veiret i juni maaned var idetheletaget godt, men i den øvrige tid 
blæste der som oftest for meget til rigtig at kunne drive sig godt. 
Storme af betydning var der heller ikke mange af iaar, og disse 
varede kun en kort tid, naar undtages stormen mellem l5de og 23de 
juli; men særdeles surt og raat var det iaar, og ifald lineforsøget iaar 
kun havde været beregnet for fiske med doryer, vilde sikkerlig fangstud- 
byttet bleven temmeligt skralt. 
Agnforholdene iaar var heldigvis udmerkede i sammenligning med 
ifjor, men helt tilfredsstillende var de jo ikke. 
I juni, medens endnu endel af fiskeflaaden fra loddefisket drev 
fiskeri, foregik agntilførselen med agndampere vestenfra, særlig fra Lakse- 
fjord og Bergsfjord, og lodde skaffedes fra Vadsø. Fra først i juli indtil 
de første dage af september blev der gjort mange stæng i Sydvaranger- 
fjordene af passende stor, fin agnsild. Kun enkelte kortvarige tider i 
disse maaneder var det vanskeligt at faa agn. 
Et par mindre agndampere holdt fiskeværene østenom Vardø med 
agnforsyning, men denne forsyning var dog ikke jevn og tilfredsstillende 
nok, iallefald for Vardøs fiskere, og ,Geir* benyttede sig idetheletaget 
ikke af denne tilførsel, men hentede al sin agn fra Varangerfjordene 
selv. Grunden hertil var, at disse agndampere som oftest ikke kom ind 
med agn netop den tid, fartøiet laa i havn, og at agndamperen som re- 
gel ikke havde mere med sig end det, som i forveien var bortbestilt. 
Desuden fandt man det heldigst at hente sin agn og ise den ned direkte 
fra noten, for at den kunde holde sig fim i saa meget længere tid, men 
disse stadige agnture fra Vardø til Sydvaranger, en afstand af 11 sjø- 
mil, stjal selvfølgelig bort en mængde tid, som kunde været bedre an- 
vendt, om godt agn havde været at faa paa stedet. Flere gange med- 
tog ,Geir* fra Sydvaranger ogsaa en mængde kasser sild til fiskere i 
Vardø. 
Driftsmaaden under forsøget var hele tiden den samme som 
20 
