SNE 
store unger, saaledes toges i september 1900 seiyngel over de store 
dybder oppe mellem Bjørnøen og Norge. 
Betragter man overet alle erfaringerne fra fangsterne af larver og 
yngel, saa faar vi følgende store billede af disses drift. Fra den store 
gydeplads i den nordligste del af Nordsjøen, som fiskerne kalder Tampen, 
driver uhyre masser af seiyngel i april og mai maaned sydover, og de 
finder paa denne maade veien ned til den skotske og engelske kyst. 
Skjønt der ikke gøydes nogen eg hernede ved kysten, forekommer de i 
saadanne masser, at yngelen endog fiskes i store mængder og har mange 
forskjellige lokale navne. 
Fra den nordlige Nordsjø har man kunnet paavise en direkte drift 
til den norske kyst i følgende retninger: 
40 1) 50 55 60 65 70 75 80 
Fig. 11. Seiens aldersgrupper efter undersøgelse af skjæl af 654 individer fanget ved 
Bredsund (Søndmøre) i juli 1907. De aldersgrupper, som var svagt repræsenteret, er 
udeladt. 
1. Med en sydgaaende undervandsstrøm i den norske rende føres de 
mod Stavangerbanken og Bergensamterne. 
2. Fra Tampen føres de mod kysten nord for Stat; man har her 
kunnet følge en sammenhængende mængde af yngel den hele vei. 
3.  Undersøgelserne nord for Shetland gjør det overmaade sandsynligt, 
at der fra Atlanterhavet føres yngel til Nordsjøen, og at den yngel, — 
som har været taget udenfor Storeggen, og som passivt føres mod — 
den norske kyst, kommer helt fra Atlanterhavet og Storbritaniens 
vestlige kyster. 
Resultatet af denne drift er derfor, at der til steder, hvor der 
aldrig har været gydt seieg, føres en kolossal mængde yngel, saaledes - 
