— 465 — 
om hinanden; medens man hertillands har forladt brugen af Fishery til 
makrel og isteden bruger Trapani, liker man det første godt i Amerika, 
og i England bruger man udelukkende Fishery til makrel; forklaringen 
til at man har forladt det i Norge maa være den, at man har brugt det 
saakaldte Common Fishery salt, der ifølge analysen indeholder mere gips, 
der giver sig tilkjende paa fisken. 
Til saltning af fisk (torsk) bruger man i England kun Fishery, der, 
som minesalt, kun indeholder meget lidet magnesiasalte. Hertillands 
merker man en svag tendens i den samme retning, man er begyndt at 
forlade Trapani for at gaa over til Ibiza, ja til Port Said, der er endnu 
fattigere paa magnesiasalte. Til eftersaltning af sommerfisk bruger man 
allerede i lang tid Fishery, saa her er svingningen allerede fuldbragt. 
Jeg er tilbøielig til at tro, at man ved anvendelse af magnesiafattigt 
salt vil faa en klipfisk, der tørrer let og ikke saa let slaar sig i fugtigt 
veir. Dette kan da maaske have indfiydelse paa mugsoppen; herover er 
forsøg i gang. 
Man har ved direkte forsøg paavist, at de i handelen forekommende 
saltsorter tiltrækker luftfugtigheden i meget forskjellig grad. Medens 
Trapani ved fugtig luft (regnveir, antagelig 70 %/, af maximal luftfugtighed) 
optager saa meget fugtighed af luften, at saltet indeholdt ca. 9 %/9 deraf, 
var den tilsvarende procent ved Tunissalt 5, ved Ibiza 2.7, ved Port 
Said 1 og ved Torrevieja og Fisherysalt omtrent 0. Man skulde tro, at 
disse forhold maatte spille nogen rolle for klipfisktilvirkningen. 
Desforuden har man foretaget en række analyser af de vigtigste 
i handelen forekommende saltsorter, ligesom man har bestemt, hvormeget 
en hektoliter af hver af dem veier; dette har sin store betydning, baade 
fordi salget foregaar pr. maal, og fordi man ved saltningen anvender 
rummaal og ikke vegt. I anledning heraf anstiller man en del betragt- 
ninger, hvilke økonomiske følger dette forhold medfører; af hensyn til 
den begrænsede plads kan man dog ikke gaa nærmere ind herpaa ved 
denne anledning. 
Raffinering af tran. 
Man har tidligere angivet flere metoder til raffinering af tran. En 
af disse bestod i det væsentligste deri, at man kogte tranen hurtigt op 
med et overskud af koncentreret natronlud. Ved afkjølning dannede der 
sig en fast mørkfarvet sæbemasse, der omsluttede alle tranens forurens- 
ninger, medens den raffinerede og kun svagt gulfarvede tran svømmede 
ovenpaa sæbemassen. Imidlertid var udbyttet ved denne operation ikke 
saa godt, som ønskeligt kunde være, hvorfor man søgte efter en bedre 
