— 491 — 
Transporten specielt. 
Til at udføre fisketransporten, leiedes brøndkutter ,Olga Elisabeth* 
af Kristianssand, fører Salomonsen. Fartøiet var dansk bygget og ind- 
redet for torsketransport og flyndrefiske med snurrevad. Hjælpemaskinen 
var 8 hk. Alfa motor, som kunde drive fartøiet frem 4—35 mil i stille 
veir. Fra maskinrummet til stormasten var rummet indredet som brønd, 
og denne var afdelt i 2 rum. —Skilleskottet var indredet med en skyve- 
luge, som kunde tages op, hvorved fisken fik fri adgang til begge afde- 
linger. 
Ved at stænge for ved skyvelemmen kunde man samle den store 
og den smaa fisk i hver sit rum, hvilket ofte er paakrævet, da den store 
fisk ofte sluger den smaa i brønden. Den del af skibsbunden, som optages 
af brønden, er forholdsvis svagt bygget med lange spanterum og uden 
garnering. Huden er gjennemboret af 2 toms huller for vandcirkula- 
tionen. 
For at skaffe fartøiet den nødvendige bæreevne, seilstivhed og styrke 
er den del af fartøiet, som optages af brønden, indredet med 2 dæk og 
vandtætte rum, et paa hver side af den lange aabning langs midtskibet, 
som fører ned til brønden. Det underste dæk i disse rum kaldes damdæk. 
Vandet i brønden virker som ballast, men desuden maa endel fast ballast 
lægges 1 for- og agterskibet. Brøndfartøier kan føre seil og holde fart 
under seillads med fri vind nogenlunde som andre fartøier, men i haard 
bidevindsseillads og baugsjø er de som regel meget daarlige seilere paa 
grund af vandballasten. 
sOlga Elisabeth* havde 3 mands besætning ialt. 
Ruten for seilladsen blev lagt rundt Smølen via Lindvaagen paa 
Tustern. Følgende steder paa Smølen blev valgt til samlestationer: Norvik, 
Hopen, Veiholmen, Raakholmen, Møiholmen, Orholmen, Klakvaagen, 
Ringsøen. Paa disse steder blev engageret opkjøbere og 1 eller 2 opsam- 
lingskummer henlagt. Disse kummer kunde rumme ca. 1000 kg. og var 
inddelt i 2 rum, for at den store og den smaa fisk kunde holdes ad- 
skilte. 
Opkjøberne kjøbte fisken af fiskerne efter vegt og havde herfor 2 
øre pr. kg. i provision, uden risiko for tab af fisken, men pligt til at 
rense kummerne for død fisk og salte denne ned i tønder. 
Veiningen foregik med veienet, som kunde rumme 30—40 kg. 
Indtagningen af fisken fra samlekummerne gik raskt for sig, da disse 
som regel var beliggende saadan, at fartøiet kunde ankre ganske nær 
dem og faa dem letvindt langs skibssiden. 
Udlosningen i Bergen tog som regel 2—3 dage, hvilket er det 
samme tidsrum, som i Kristiania trænges til losning. Fisken veiedes i 
