21 



or fremkommet med disse Iagttagelser, er det, fordi 

 Bembex ved sin Form, sin Sjældenhed og sine Livs- 

 forhold indtager en saa isoleret Plads i vor Insekt- 

 verden, at den ogsaa synes mig at burde skildres lidt 

 udførligt i vor entomologiske Literatur. De allerfleste 

 Angivelser om Dyrets Levevis før Fabres ere ganske 

 gale og urigtige, hvorfor vi kunne forbigaa dem i 

 Taushed. 



Lad os da nu tænke os paa en af Bembex Bygge- 

 pladser. Det er vindstille og meget varmt. Det løse, 

 fine Sand er ganske tørt og ruller under vore Fødder. 

 Dyrene flyve summende hen over Overfladen, dog ingen 

 af dem se vi pludselig sætte sig og give sig til at grave ; 

 men deroppe kommer en Bembex flyvende, den slaar 

 sig med en forbausende Sikkerhed ned paa en Plet, der 

 for vore Øjne ikke ser anderledes ud end alle andre 

 Pletter. Trykket ind til Bugen, med Bug mod Bug, 

 holder den med Mellem- og Bagbenene en stor Flue; 

 det er en Eristalis. Nu lægger den Byttet fra sig og 

 giver sig saa med stor Iver til at grave paa den Plet 

 af Sandet, hvorpaa den slog sig ned. Under dette Arbejde 

 ser jeg den mere end en Gang standse og ile løs paa 

 Byttet for at se, om det er i Behold Lad os se, 

 hvorledes den nu graver i Sandet. Legemet hviler fast 

 paa mellemste og bageste Benpar; det er med forreste 

 Par den graver. Dette er i en utrolig hurtig Bevægelse i 

 Retningen frem og tilbage; for Øjet ser det næsten ud, 

 som om Tarserne laa tæt op til hinanden og støttede 

 hinanden. Resultatet af Bevægelsen er tydelig nok; 

 bagved Dyret staar en en Centimeter lang uafbrudt Sand- 

 søjle, der skyder sig frem under Dyrets Bug og falder 

 ned en å to Centimeter bagved. Det er med en utrolig 

 Kraft, at Sandkornene slynges bort; og undersøger man 

 Forbenene lidt nøjere, viser det sig ogsaa, at de ere 

 særligt udrustede. Tarserne og Tibierne bærer nemlig 



