46 



Danmark har f. Ex. c. 2500 Billearter, Grønland om- 

 kring 25. Det herved fremkomne Forholdstal taler tydeligt 

 nok, men Faunaerne formindskes jo rask, efterhaanden 

 som man kommer nord paa, naar de ikke møde særlig 

 gunstige Betingelser, hvilket ikke kan siges at være Til- 

 fældet i Grönland. Coleopterfaunaen i Tromsøs Omegn 

 tæller saaledes kun 133 Arter, i Bergens Omegn 288; 

 Finlands og Laplands Faunaer ere derimod langt rigere, 

 men disse Egne have ogsaa ganske andre Betingelser 

 for Insektliv. 



Med Hensyn til Arternes Forekomst og geografiske 

 Udbredelse i selve Grønland kan vistnok i Almindelighed 

 siges, at Faunaen er rigest i Landets sydlige Del og 

 herfra tager langsomt af, jo længere man kommer nord 

 paa, men for enkelte Arters Vedkommende er Forholdet 

 dog anderledes, idet de særlig høre hjemme i Nord- 

 grønland. 



Coleopterfaunaens største Udvikling falder absolut i 

 Landets sydligste Del. Ved Igaliko paa omtrent 61° n. 

 Br. samlede jeg af denne Orden c. 20 species, men ved 

 Egedesminde og i Diskobugten er Tallet sunket til det 

 halve. Af de enkelte Arter skal jeg her nævne: Nebria 

 Gyllenhalii, der kun forekommer i det sydligste paa 

 sandede Lokaliteter og er sjælden og lokal, Bradycellus 

 cognatus, ligeledes knyttet til det sydlige, Patrobus 

 septentrionis, der er meget almindelig, men kun gaar op 

 til Godthaabs Bredde samt Bembidium Grapei, der syd 

 paa er meget almindelig og idet mindste gaar op til 69° n. 

 Br., men her dog bliver sjældnere og enkeltvis. Af de 

 fire grønlandske Karaber gaar saaledes kun en nord 

 for Godthaab altsaa nord for 64° 15' n. Br. De to 

 Dytisker, Colymbetes dolabratus og Hydroporus atriceps, 

 ere derimod almindelige langs hele Vestkysten og op- 

 træde i Søer og Vandhuller i stort Tal. Gyrinus marinus 

 er meget lokal, men optræder i store Flokke, den gaar 



