47 



næppe nord for 68° n. Br. De to Otiorhynchus- Arter, 

 arcticus og maurus, ere navnlig den første almindelige i 

 Sydgrønland, men synes at have deres nordlige Grænse 

 ved c. 67° n. Br. Den grønlandske Byrrhus, B. fasciatus?, 

 forholder sig paa samme Maade, men gaar dog nord- 

 ligere, idet den træffes enkeltvis endnu i Diskobugten, 

 saaledes har jeg taget den ved Jacobshavn. Simplocaria 

 metallica er meget sjælden, men vidt udbredt, jeg har 

 taget den i Fjorden Neria paa 61 ° 35' n. Br. og ved 

 Kristianshaab altsaa paa 68° 45' n. Br. Goccinella 

 transversoguttata gaar helt op til 70° n. Br.. maaske 

 endnu nordligere, men er kun almindelig i det sydlige. 

 Foruden et Par meget sjældne Gurculioner, Hypera 

 elongata og Rhytidosomus scobina, samt en lille Scymnus, 

 der alle kun ere tagne i ganske enkelte Stykker, tæller 

 Grønlands Coleopterfauna endnu nogle Staphyliner, af 

 hvilke et Par sjældne Homalota-Arter og Quedius boops 

 ere knyttede til det sydligste, medens et Par andre, 

 Quedius fulgidus og Homalium concinnum, ere Husdyr 

 og derfor gaa højt mod Nord, samt endelig Micralymma 

 brevilingue, der gaar helt op til Upernivik, men kun 

 optræder i større Tal syd paa. De fleste af de her 

 nævnte Biller forekomme i det arktiske Europa eller ere 

 circumpolare, nogle gaa endog temmelig langt syd paa; 

 en Del af dem optræder som alpine i de mellem- 

 europæiske Bjærge, men mangle paa Lavlandet, saaledes 

 Nebria Gyllenhalii i Alperne og Karpatherne over 3000 

 Fod, Simplocaria metallica i Steiermark samt Otiorhynchus 

 arcticus i Pyrenæerne. Kun to ere speciel grønlandske, 

 nemlig Rhytidosomus scobina og Micralymma brevilingue. 

 Tægefaunaen viser den Mærkelighed, at dens Arts- 

 antal naar Halvdelen af Billernes. Den er selvfølgelig 

 rigest repræsenteret syd paa, men Forsk jel len er dog 

 ikke stor. Paa græsrige Enge ved Igaliko sandede jeg 

 følgende Arter: Nabis sp., Heterogaster groenlandicus. 



