63 



finde andre, mere constante (jeg har saaledes sammen- 

 lignet Bygningen af Penis, som man hos forskjellige 

 andre Insekter for Øjeblikket saa stærkt drager frem 

 for nærstaaende Arter), maa jeg betragte disse to saa- 

 kaldte Arter kun som Racer eller Varieteter, eller knap 

 det engans ; thi mangen Race og mangen Varietet er 

 dog langt mere constant end Lusens forskjellige Former. 

 Jeg maa her gjøre opmærksom paa, at Lusene 

 ligesaa godt ere Husdyr som Duer, Hunde, Heste og 

 Køer, og ere de end ikke elskede i samme Grad som 

 de her nævnte Dyr, saa ere de dog langt mere udbredte 

 og mange flere Menneskers Fæller, og den Bøielighed, 

 som de her nævnte Hvirveldyr-Arter vise, og som maaskee 

 just har betinget deres Evne til at blive Husdyr, kan 

 vistnok ogsaa tilskrives Lusene, og saameget er sikkert, 

 at der er tusinde Gange mindre Forskjel paa den lyseste 

 og største »Kroplus« og den mindste og mørkeste »Hoved- 

 lus« end paa en Mynde og en Buldogge, en Percheron- 

 Arbeidshest og en Ølands-Kleppert, en Angler-Ko og en 

 Hede-Ko, eller en Kropdue og en Mæfik. Hvor minder 

 ikke Nitzschs Afbilding af en Kroplus (Giebel, Insecta 

 epizoa, T. I. f. 5.) om en saadan opsvulmet Kropdue; 

 men det er nu ogsaa saa. at selvsamme Tegning har 

 gjort megen Skade, idet Burmeister, da han i sin for- 

 træffelige Haandbog kom til Lusene, uden videre la^de 

 Nitzschs efterladte Tegninger til Grund og henviste til 

 disse hans Forgjængers uudgivne Arbejder (og Bur- 

 meisters Autoritet har med Rette altid været stor), om 

 det end maa hjælpe eller allerede have hjulpet, at Nitzchs 

 Tegninger nu ere blevne publicerede af Gibel, og det 

 saa har vist sig, at de meget langt fra alle, og da navn- 

 lig ikke den af »Kroplusen«, ere ulastelige. Hvad selve 

 Afbildningen angaaer, tør jeg vel ikke nægte, at Nitzsch 

 mulig har havt en lignende Skabning for sig, men uhel- 



