78 



Parasita, som sammenstillede to saa vidt forskjellige Former 

 som Lusene (Pediculini) og Pelsæderne (Ricini — Mallo- 

 phaga), endelig langt om længe var opløst, og efterat 

 Erichsons (og Simons) uheldige Forsøg paa videnskabe- 

 ligt at begrunde denne Sammenstilling ogsaa var mis- 

 lykkedes, blev det navnlig efter Nitzschs og Burmeisters 

 Undersøgelser almindeligt at henregne Lusene til Tæger- 

 nes, Rhynchoternes, Orden. I Udsigt over Grønlands 

 Land-, Ferskvands- og Strandbreds-Arthropoder (Nat. 

 Bidr. t. Beskr. Grønland, Till. til Rinks Grønland 1857) 

 opfører Schiödte vel Lusene som en egen Orden (?), 

 Siphunculata, lig Rhynchota, Mallophaga, Thysanoura 

 o. s. v., men i sin reent systematiske Afhandling, »Nogle 

 nye Hovedsætninger af Rhynchoternes Morphologi og 

 Systematik«, Nat. Tidsskr. 3. R. 6. B. (1869) p. 249, be- 

 stemmer han deres systematiske Stilling nærmere saa- 

 ledes : »De paa varmblodige Dyr snyltende Rhynchoter 

 med Krængesnabel ere Pagiopoder, men maae ifølge deres 

 hele Bygning holdes for sig selv som en med Homoptera 

 og Heteroptera ligestillet Afdeling, »Siphunculata (Latr.)«, 

 efterat han allerede i »Phthiriasis og Mundens Bygning 

 hos Pediculus,« samme Tidsskr. 3. B. (1864) p. 64, har 

 udtrykt sig saaledes: »Lusene opfattes vistnok ogsaa 

 rettest som Tæger, hæmmede i Bygning og nedstemte 

 i Livsyttringer efter Snyltelivets Medfør.« I begge de 

 to sidstnævnte Afhandlinger indordner altsaa Schiödte 

 Lusene i Tægernes eller Rhynchoternes Orden. Saa- 

 ledes har ogsaa Brauer i sine »Systematisch-zoologische 

 Studien- 2. Die unvermittelten Reihen in der Classe der 

 Insecten«, Wien Sitzungsber. XCI. B. (1885), ligefrem 

 henført Lusen til sin ottende Orden, Rhynchota, uagtet 

 han ellers ikke er bange for meget smaa Ordner, (han 

 har saaledes en Orden for Lopperne, Siphonaptera, og 

 en anden for Scorpionshalerne, Panorpatæ). Dog ogsaa 

 denne Sammenstilling anseer jeg for meget uheldig, hvad 



