86 



i gammelt Træværk osv. — Slægten Cleptes alene synes 

 at danne en Undtagelse, idet den, ifølge forskjellige 

 Iagttagelser, skal lægge Æg paa Larver af Bladhvepse- 

 Slægten Nematus. 



Guldhvepsene ere, navnlig her i Norden, ikke hyp- 

 pige Insekter, og det kan derfor være vanskeligt nok at 

 faa samlet et større Materiale, selv af de »almindelige« 

 Arter; da de endvidere som Snyltere ere underkastede 

 en betydelig Variation i H. t. Individets Størrelse og 

 den dermed følgende Variering af Farver og Sculptur 

 — hvorfra Artskaraktererne næsten alene hentes — , 

 ere adskillige Arter blevne opstillede paa rent indivi- 

 duelle Varieringer. Karakteristiken af Arterne lader 

 derfor endnu meget tilbage at ønske; men ikke heller 

 Slægterne kunne anses for at være naturligt afgrænsede 

 eller vel karakteriserede og Guldhvepsenes Systematik- 

 kunde i det Hele trænge til et virkeligt Studium og til 

 Optagelsen af helt nye Karakterer. En Familjekarakter, 

 som hidtil er overset og som iøvrigt strider mod den 

 for Hymenopterernes Orden sædvanlige Diagnose, er 

 den, at Pronoten er bevægelig; det gjenfindes bl. a. 

 hos Metalhvepsene (Pteromalini), med hvilke Guldhvep 

 sene maaske ogsaa ere nærmest beslægtede. Reaumur 

 er, mig bekjendt, den første, der har iagttaget Pronotens 

 Bevægelighed hos nogen Hymenoptér; han fandt det 

 hos en exotisk Gravehvepseart (Mémoires, t. VI, p. 291). 



Guldhvepselarven spinder en fuldstændig Kokon, 

 der i sin Form osv. synes at være karakteristisk for 

 Slægten eller endog Arten. Hos Slægten Omalus findes 

 en tynd, halv-gjennemsigtig, cylindrisk eller pæreformig 

 Kokon; den er fortil spundet fast til en plan Skillevæg, 

 der lader sig løsne fra den egentlige Kokon. Hos 

 Larverne af denne Slægt ere Mandiblerne saa forskjel 

 lige, at Arten derigjennem let bestemmes. Det omvendte 

 Forhold træffes hos Slægten Chrysis, hvor jeg hidtil ikke 

 har kunnet opdage nogen Forskjel i Larvens Bygning, 



