112 



bart ved Chausseen mellem Silkeborg og Horsens 

 fandtes endelig et Areal af 50 Tdr. Ld. med Fyrrer, 

 plantede paa høje, lyngklædte Bakker, som en Del af 

 Ad dit Skov. (Det omtalte Areal findes anlagt med 

 brun Farve paa Generalstabens formindskede Udgave af 

 Hr. Overførster P. E. Müllers »Kort over Danmarks 

 Skovareal«.) Her, hvor Bladhvepselarven ikke havde 

 været eftersøgt, fandt jeg Larvekolonierne i meget stort 

 Antal, og sandsynligvis var Størsteparten af Træerne 

 angrebne. Bevoxningen var en Blanding af østerrigsk 

 Fyr, Skovfyr og Bjærgfyr, hvoraf de østerrigske Fyrrer 

 vare de ældste, og ved den nærmere Undersøgelse viste 

 det sig, at de havde været angrebne stærkt allerede i 

 Sommeren 1888. Denne Bevoxning var saaledes den, 

 hvor jeg kunde konstatere det første Angreb af det om- 

 talte Insekt, og da Angrebet i 1888 syntes ikke at have 

 været ganske ringe, anser jeg det for sandsynligt, at 

 Insektet har været tilstede her i Antal i 3 Aar og at 

 Egnen her maa være Udgangspunktet for dets Optræden 

 i Jylland. Denne pludselige, isolerede Optræden af 

 Lophyrus rufus i Midtjylland synes at finde sin For- 

 klaring ved en Overflyvning fra Tidsvilde Distrikt, 

 medens Lophyrus pint's Indtrængen i det sydlige Jyl- 

 land maa antages at være foregaaet fra Sønderjylland. 



Min Undersøgelse af Lophyrus rufus Udbredelse 

 maatte jeg anse det for rigtigst at afslutte hermed. Paa 

 min Tilbagerejse passerede jeg i flere Retninger gjennem 

 Statsskovene under Silkeborg Distrikt og kunde der 

 ikke opdage det mindste Spor af Lophyrus-Ångreb paa 

 Fyrrerne. Dette Distrikt maa jeg betragte som truet, 

 selv om det maa antages, at Bladhvepsen stærkest vil 

 kaste sig mod Vest, ud over Hedeplantagerne. 



Lophyrus rufus Angreb omfatter saaledes foreløbig 

 et forholdsvis lille, afsluttet Omraade nemlig det sydvest- 

 lige Hjørne af Aarhus Amt. Det tegner til at ville gaa 



