118 



1881, hidrøre fra, at Skuddene ikke have kunnet taale 

 Saften af den store Mængde knuste Larver. Knusningen 

 af Larverne bør derfor foretages paa et saa tidligt 

 Tidspunkt som muligt, medens de endnu ere smaa. 

 Ligesom i Jylland have Larverne paa disse unge Træer 

 siddet paa de lavere Grene, og kun hvor disses Naale 

 ikke sloge til, have de tilsidst begivet sig op i Planter 

 nes Top. 



I et andet Parti (med Klitter) af samme Afdeling 

 113 bemærkedes Gnav af Lophyrus-Larver paa Maj- 

 skudet, hvilket altsaa maatte hidrøre fra en Art, der, 

 ligesom Lophyrus pini, æder i September. Der fand- 

 tes endnu en Del Larver hist og her og de viste sig at 

 tilhøre L. pallidas, en i Nabolandene hyppig, mindre 

 Art, hvis Larver ogsaa leve kolonivis. Fra L. rufus' 

 Larver ere de lette at kjende, idet de ere gullig-grønne 

 med et rødt Hoved; skjøndt de i Farvetegningen minde 

 meget om L. pinis, ere de dog langt slankere og savne 

 de sorte Semikolon'er. Kolonierne vare smaa, næppe 

 omfattende mere end 15 — 25 Individer. Paa Bjærg- 

 fyrrerne havde de ædt alle Naalene nedefter fra Spid- 

 sen af det foregaaende Aars Skud; paa Skovfyrrerne 

 derimod havde de, da alle de ældre Naale her falde af 

 i Sommerens Løb, ædt Naalene af Majskuddet fra neden 

 af opefter, hvorved Planterne mistede deres sidste Naale, 

 og enkelte, stærkere angrebne, der nu stode ganske 

 nøgne, ville rimeligvis gaa ud. Angrebet af Lophyrus- 

 Larver om Efteraaret er for saa vidt farligere for Skov- 

 fyrren end Bjærgfyrren, men iøvrigt maa man i det 

 sidstnævnte Træs af Naturen langt talrigere Naale og 

 tættere Forgrening vistnok søge Grunden til, at Lophy- 

 rerne hos os helst søge til Bjærgfyrren og optræde i 

 langt større Antal paa denne. Angrebet havde kun 

 omfattet nogle Hundrede Planter i Afdeling 113 og 

 fandtes iøvrigt paa enkelte Planter i Afdeling 114 og 



