136 



henvise den til de ægte Carabers Gruppe (Nebriaerne?), 

 men hvilken Slægt det kan være, har jeg ingen Idee 

 om. Farven er ogsaa meget udmærket, nemlig et stærkt 

 Guult eller Rødguult med stærkt fremtrædende sorte 

 Bagrande af Kroppens enkelte Skjolde. Det første Ex- 

 emplar, jeg fandt, manglede sine Gerci, men de følgende 

 vare i ganske god Stand. — Af Vandkalve, Dytiscidæ, 

 har jeg, uagtet jeg har brugt Vandketser særdeles meget, 

 og saa at sige prøvet hvert Vandløb og Vandhul, som 

 jeg er stødt paa, kun truffet meget faa og meest smaa 

 Former. Dog var jeg saa heldig i et lille Kildevæld ved 

 La Moka at finde en smuk, mindre Colymbetes eller 

 Colymbetide med gule Skulderpletter, i Antal, og sam- 

 men med denne en colymbetes-agtig Larve. — Hvirvlere, 

 Gyrinidæ, har jeg ikke fundet saa sjeldent, undertiden 

 i Antal, men hidindtil ingen af de fra Troperne saa vel- 

 kjendte store Former, kun Arter, der vare lidt større 

 eller vel endogsaa knapt naaende de mindre danske 

 Arter i Størrelse. Nogen Larve til disse Biller har jeg 

 dog ikke seet, men heller ikke i Europa ere de jo lette 

 at finde. — Af Vandkjær, Hydrophilidee, har jeg i det 

 Hele kun fanget faa og særdeles smaa Arter, og jeg har 

 ikke seet noget til større Former, som kunde afløse de 

 manglende Vandkalve. — Rovbiller, Staphylinidæ, træffes 

 der vel en Deel af ved Sigtning og undertiden ogsaa ved 

 Nedbankning, men deres Mængde og Rigdom paa Arter 

 er langtfra saa stor som hos os, og Pæderinernes Gruppe 

 synes mere fremtrædende herovre, paa Aleocharinernes 

 Bekostning. Af den meget sjeldne Slægt Megalops Dej\ 

 som af Erichson henregnedes til Oæytelinerne, har jeg 

 faaet et Par Arter; dog har jeg kun truffet den enkelt- 

 viis med kortere eller længere Mellemrum. Af selve 

 Stenerne, eller de ægte Steniner, findes her ikke mange 

 Arter, dog sees temmelig hyppigt en meget stor, navnlig 

 særdeles langstrakt Art at løbe omkring i Parapluien. — 



