140 



viis medtagne Reder, saaes et Par Dage efter at have 

 brugt det Meste af de efterladte Stumper til en ny Rede- 

 bygning, løvrigt var Myren af en meget fredsommelig 

 og lyssky Natur, som tillod mig ustraffet at handle med 

 dens Rede. I over en Uge havde jeg Stumper af Reden, 

 med Yngel og Masser af Arbeidere, hjemme i et Glas, 

 uden at Myrerne fik anden Næring eller Føde end den, 

 som de sandsynligvis havde i Skimlen, men alle Myrer 

 vare ved Slutningen af Fangenskabet ligesaa levende og 

 raske som i Begyndelsen. Redebygningen er iøvrigt saa- 

 meget interessantere, som den synes at bekræfte den 

 om Redebygningen hos Atta cephalotes opstillede For- 

 modning, at de afbidte og indslæbte Bladstumper nær- 

 mest skulde bruges til Bede for Skimmeldyrkning. Hos 

 vor Myre kommer det væsentlige Moment til, at de af- 

 bidte Plantestumper sammenlimes til en Bolig for Myren 

 og dens Yngel. — En anden Myreart, en Myrmica, ved 

 La Moka befandtes at beboe de hule Stængler af en 

 dersteds hyppigt forekommende Busk eller rettere Træ 

 med store, glindsende Blade. De Indfødte kaldte Plan- 

 ten »Maria-Træet« og vidste godt, at de hule Stængler 

 beboedes af en Myre. Ved at hugge Planten eller 

 Stænglerne over fandtes ogsaa ganske rigtigt som oftest 

 en større, guulrød, meget glubsk Myre, boende her med 

 sin Yngel (jeg fandt dem her med Larver og Pupper). 

 Dog var Myren ikke bundet til denne Plante, men fand- 

 tes ogsaa udenfor Maria-Træet i Mængde paa Buske og 

 Blade, hvad mine Hænder flere Gange maatte bekjende 

 Dette Rede Forhold minder stærkt om den Myre, som i 

 Central-Amerika gjør sig Bolig i store Acacie-Torne, og 

 hvorpaa vi paa Museer have smukke Prøver hjembragte 

 af Prof A. S. Ørsted. Af andre Myrer har navnlig en 

 stor, sort Myre, Odontomachus sp., gjort sig bemærket for 

 mig ved den Vildhed og Glubskhed, hvormed den an- 

 faldt mig, naar jeg under Sigtningen stødte paa den, 



