142 



de som oftest vanskelige at komme til. Ved La Moka 

 traf jeg saaledes inde i Skoven en smuk Rede hængende 

 ned i Brysthøide fra et Træes Grene og tildeels omhyllet 

 eller omgivet af dettes Blade. Den lille Redebygger, en 

 Polybia, saaes i Antal udenpaa Reden og lod sig med 

 Rolighed tage og pulte i Samleglasset ; men da jeg saa 

 vilde tage den hele Rede og komme den i en medbragt 

 Pose, blev der et saadant Postyr mellem Hvepsene, at 

 jeg fandt det raadeligst at fortrække i en Fart. Ja, 

 havde jeg havt Reden hjemme ved Huset og kunnet 

 tage den om Natten, havde Sagen været en heel anden 

 — men om Natten gaaer man ikke ud og finder Hvepse- 

 reder i Skoven. 



Sommerfugleverdenen (Lepidoptera) herovre 

 er naturligviis ogsaa rig og udmærket, men noget egent- 

 lig imponerende Indtryk gjør den ikke. De fleste Som- 

 merfugle, som man seer, ere hvide, gule og bruungule 

 af Farve, kun lidt større end vore Hvidsværmere, og 

 naar man undertiden undtes over den Mængde, hvori 

 man seer saadan en guul Sommerfugl dække som ned- 

 faldet Løv fugtige Pletter paa Skovveie, saa skal man 

 blot betænke de talløse Skarer af Pieris Brassicæ, som 

 om Eftersommeren kunne sværme om paa vore Kaal- 

 marker. Som characteristisk for Skovene, ialtfald her 

 ved La Moka, synes dog navnlig at være de forskjellige 

 Arter af Slægten Zygæna (?) med deres sorte Vinger, hvor- 

 paa de røde eller røde og grønne Pletter fremtræde saa 

 skarpt. Til egentligt store Arter, som Morphoerne, seer 

 man ikke meget, og i de 3 første Maaneder herovre har 

 jeg kun 3 Gange seet en saadan Morpho, med blaa 

 Overside og vattret, øjeplettet Underside, flyve midt om 

 Dagen paa skyggefulde Steder. At Larver med Torne 

 og Sporer, med lange Børster og Børsteknipper seer 

 man ikke faa, men ogsaa i Danmark have vi jo mange, 

 forunderlige Former; jeg skal kun minde om de for- 



