166 



ene Kindbakke af, bed fremdeles tappert med den anden. 

 Paa Grund af den stærkt buede Form vare de segl- 

 dannede Kindbakker meget svære at trække ud af Saa 

 ret. løvrigt maa jeg fremhæve, at ingen af de to her 

 nævnte Vandremyrer bare Noget, hverken Yngel eller 

 Føde. 



P. 142 staa.er der anført, at Slægten Zygæna (?) i 

 flere Arter med sorte, grønt og rødplettede Vinger er 

 characteristisk for Egnen ved La Moka. I mit Manuscript 

 havde jeg udeladt Slægtsbestemmelsen. som jeg meente 

 maatte kunne tilføies i Kjøbenhavn. men da jeg havde 

 undladt at betegne disse Sommerfugle som Dagsommer- 

 fugle, var Indsættelsen af Zygæna paa den aabne Plads 

 forklarlig nok. De Sommerfugle, som jeg tænkte paa, 

 men hvis Navn jeg ikke kunde erindre, høre til den 

 høist talrige Slægt Papilio, nemlig Pap. Zacynthus og 

 nærstaaende Arter. Den af mig kort efter nævnte 

 Morpho med den øiepletlede Underside er M. Teucer; 

 men ved Siden af den sees ogsaa af og til M. Menelaus 

 F. Ogsaa den flyver om Dagen paa Skovstier eller i 

 mørke Kløfter, og det er ikke blot, na.tr den jages op, 

 at den sees at flyve, men undertiden møder man den 

 flyvende paa saadanne Steder, og den kan da være 

 saa træg eller saa nærgaaende, at man kan jage den 

 foran sig i længere Strækninger, eller at den gjentagne 

 Gange flyver En lige imøde. En M. Menelaus saaes i 

 længere Tid jævnligt ved Middagstid at flyve gjennem 

 vore Stuer i Las Trinchéras paa Veien fra Bækken ved 

 Huset over Landeveien til Bækken paa den anden Side 

 af Jernbanen. Forgjæves joge vi efter den, men stedse 

 undgik den os ved sin urolige, ubestemte Flugt, trods 

 dens Størrelse og trods den glimrende solvblaae Farve, 

 som dækkede Vingernes Overside. 



