211 



Midte til henimod dens Rod, og Gjællen bliver som 

 Regel mere eller mindre deformeret. Snylteren bestaaer 

 af et frit udenpaa Gjællen hængende Legeme og et 

 indeni samme værende Parti. 



Den Deel af Snylteren, der er synlig udvendig paa 

 Gjællen, gjør uden en nøie Undersøgelse Indtryk af at 

 være hele Dyret. Hos det største Exemplar var dette 

 Legeme 1,05 Mm. bredt og 0,96 Mm. langt. Det er 

 oftest næsten kugledannet, dog lidt bredere end langt 

 paa Forenden er et lille Midterparti trukket ud i en lav 

 Kegle, hvis Spids gaaer ind i Gjællens Væg. Legemet er 

 dernæst glindsende glat og aldeles uden Spor til Lem- 

 mer og Mund; det eneste man træffer er Kjønsaabnin- 

 gerne, der ligge paa den bageste Flade en lille Smule 

 ovenover dens Midte i forholdsviis ikke ringe Afstand 

 fra hinanden (Fig. 1 og Fig. 4). Selve Kjønsaabningerne 

 ere temmelig smaa, men deres Bygning har jeg ikke 

 kunnet forstaae; de ere omgivne af en større, rundagtig 

 Chitinplade (Fig. 4, b), hvis Rand dog er mere eller 

 mindre uregelmæssig bugtet. Til Kjønsaabningerne hefte 

 sig hos de æggebærende Individer 2 Æggesække, der 

 ere meget kort pæredannede eller næsten kugledannede 

 med forholdsviis temmelig smaa Æg; den største paa- 

 trufne Æggesæk var næsten kugledannet, med et Tver- 

 maal paa 0,92 Mm., og indeholdt Unger i Naupliusstadiet. 

 Ligesom hos Choniostomatidæ har jeg her iagttaget, at 

 Æggesække med Unger ere kjendelig større end de, der 

 indeholde Æg, eller, med andre Ord, at Æggemassen 

 udvider sig noget, efterhaanden som Ungerne udvikles. 

 — Paa Feltet imellem og lidt ovenfor og nedenfor Kjøns- 

 aabningen træffes oftest 1 til flere (jeg har truffet indtil 

 7) diminutive Hanner fastheftede. 



Afrives en snyltebærende Gjælle ved Roden, sees 

 oftest et eller flere eiendommelige Rør i eller stikkende 

 ud af Brudfladen. Ved nærmere Undersøgelse finder 



