212 



man, at den Deel af Gjællen, der ligger imellem dens 

 Rod og Snylternes Tilheftning, indeholder et høist mærke- 

 ligt System af rodagtige Rør, der staae i Forbindelse 

 med Snylteren. Som nævnt ovenfor ender Snylterens 

 Forende med en lille Kegle, og ved at undersøge dennes 

 formeentlige Spids fra oven eller fra neden seer man, at 

 den gjennembryder Gjællens Væg som to tæt op til hin- 

 anden pressede, korte, meget tynde Rør (Fig. 3, b), der 

 dog ikke ere en direkte Fortsættelse af Snylterlegemets 

 Ydervæg; thi man seer dem gaae ind i Keglen og øie- 

 blikkelig udvide sig meget stærkt, aabnende sig med en 

 kort, skjæv Tragt i Legemets Indre, og Tragtens Væg 

 (Fig. 3, c) er særlig mod Roden temmelig tykt, men 

 uregelmæssigt chitiniseret; man seer ogsaa Snylterlegemets 

 Væg (a) strække sig op udenom de to Tragte og voxe 

 sammen med deres øverste Ende. Kort efter at de to 

 Rør ere komne ind i Gjællen, gaaer hvert af dem 

 over i sit Sæt af indre Rør. Den simpleste Form 

 for denne Overgang er, at det smalle, korte Rør pludse- 

 lig gaaer over i et Rør af omtrent den tredobbelte Vidde, 

 og dette udsender under sit eget uregelmæssige Forløb 

 snart meget korte, snart længere, blindt endende Side- 

 grene (Fig. 2); en anden Form er, at der endog strax 

 dannes et mindre, aflangt Kammer med yderst korte, 

 blinde Sidegrene (Fig. 3, Røret tilvenstre), og derpaa 

 indtræder nogen Forsnevring af Røret, der paa sit 

 videre Forløb forholder sig som ovenfor. De to Sæt af 

 Rør staae ikke i Forbindelse med hinanden, og deres 

 Grene anastomosere slet ikke; efter at have afsendt en 

 Deel kortere og længere Sidegrene gaae begge Hoved- 

 stammer og vel et Par længere Sidegrene gjennem Gjæl- 

 lens Rod over i Ampelisca'ens Legeme, men hvorlangt 

 de strække sig omkring i dette har jeg ikke iagttaget, 

 dog synes de at afgive Sidegrene derinde. Det længste 

 iagttagne Rør maalte 1,05 Mm. (Fig. 2) og var altsaa 



