36 
det synes rimeligt; men ligesom Mennesker, fødte dovstumme, 
kunne give sig tilkende og forklare sig for hverandre, saa- 
ledes kan Myrerne meddele sig til hinanden. Og dog sker 
denne Meddelelse vistnok påa en ganske anden og nemmere 
Maade end hos det døvstumme Menneske”). 
Naar vi erkende vore Sansers Relativitet; vort Syns 
Mangel paa Opfattelsesevne i det, vi kalde Mørke, dets Di- 
stancebegrændsning, dets Uimodtagelighed for Indtryk af tal- 
rige Farvenuancer; vort Ores indskrænkede Tonescala; vor 
Lugts og Smags Begrendsning, vil man kunne forstaa, at 
der kan gives Sandser, der ere videre Specificationer af 
vore, og at der kan existere Former for Nerveindtryk, som 
vi ikke have nogen Forestilling om. Saameget er sikkert, 
at man hos Myrerne har iagttaget Indtryk af Glede, For- 
feerdelse, Befalinger o. len., der udgaaede fra enkelte Indi- 
vider med stor Hurtighed har forplantet sig til hele Folket, 
ofte som det synes pludseligt uden Bevægelse eller Berøring 
mellem de enkelte Individer. 
Jeg kommer nu til det mærkeligste Træk i disse Ledde- 
dyrs Liv, deres Kønsforhold. Der findes hos dem en For- 
meringsmaade, den saakaldte Parthenogenesis, som de har 
fælles med adskillige andre mere eller mindre beslægtede 
Former. Dette er jo tilstrækkelig bekendt, som ogsaa hvor- 
ledes denne enkønnede Formering foregaar i sine Hovedtræk. 
Men det er paa dette Punkt, at disse hoitstaaende Insekter 
har forstaaet at udnytte Naturen; de vide nøiagtigt, naar 
Afkommet bliver en zaod&vos eller en zaic, ja, de kende 
Betingelsen for Konsdannelsen, og kunne fremskaffe Konnene 
efter Behag. De kunne hæmme det feminine Ægs Udvikling 
eller fremskynde det, saa de kunne frembringe af Ægget en 
saakaldet »kenslos« Arbeider eller en Moder, og kunne 
saaledes, eftersom deres Samfunds Formaal og Talrighed 
forlanger det, fremskaffe begge Kon eller Konslese i for- 
ønsket Antal. Paa Grund af denne Opdagelse hos de æld- 
*) Conf. Chl. Janet i Ann. de la Soc. Entomologique de France. 
Vol. 62 p. 159 & vol. 63 p. 109: 
